LAGERBERG : ANTECKNINGAR TILL SVERIGES MACROLEPIDOPTERFAUNA. 23 
Snuritjakko och Vilkisorta. — Den har förekommande for- 
men hor sakert till ifragavarande varietet, ehuru manga indi- 
vid forete egenskaper, som mera narma dem till hufvudarten. 
Hvad forst storleken beträffar, sa ar denna ej i nagon hôgre 
grad reducerad hos de lappländska exemplaren — vingbred- 
den varierar mellan 28 och 31 mm. dd äro i alla fall be- 
tydligt blekare röda, sa att undersidans mörka fläckar lysa 
igenom; det röda bandet långs bakvingarnas utkant är oftast 
skarpt begränsadt. En del har innanför det svarta utkants- 
bandet på framvingarna en rad skuggfläckar, som mot bak- 
kanten stå längre aflägsnade från utkanten. Understundom 
äro vingarna i sin helhet öfverdragna med ett starkt blavio- 
lett skimmer, hvilket särskildt tydligt märkes på bakvingarna. 
Många exemplar ha bakvingarnas öfversida till största delen 
mörkbrun; den röda färgen är inskränkt till partiet mellan 
bakre diskribban och framkanten, och det röda utkantsban- 
det är försvunnet. De i det mörka partiet löpande ribborna 
1, 3 och 4 samt bakre diskribban äro emellertid klart röda. 
Af 2% träffar man ofta manga små individ (28 mm.) med 
ofvan helt och hållet mörkbruna vingar såsom hos hufvud- 
arten, men afven exemplar med klart röda framvingar. Un- 
dertill äro vingarna hos båda könen mera blåaktigt askgrå 
an hos hufvudarten.! — Af denna varietet fann jag i juli 
1909 pa Palnovare en sardeles anmarkningsvard albinosform 
ab. nova testacea m. Alarum colore fundali supra pal- 
lide testacea, alarum posticarum obscure ceruleo-violacearum 
costa mediana anteriore et postertore atque costis 2—O6 testa- 
cers, area ante costam medianam anteriorem sita testacea, 
cærulescente et fascia marginali supra paulo saturatius testa- 
cea. Pedibus et tegulis ceruleo-pilosis. — à. 
Denna sardeles vackra aberration utmarkes daraf, att den 
rödgula grundfärgen är utbytt mot en blekt sandgul (‘beige’) 
färg, bakvingarna aro ofvan mörkt blavioletta med undantag 
af det framför diskfältet liggande partiet, som är ljusgult med 
en ljusblå skiftning, samt de båda diskribborna och ribborna 
2—6, hvilka alla äro starkt gula; det ljusa bandet straxt in- 
! Det är af intresse att kunna konstatera, att den ifrågavarande varie- 
teten äfven vid Tromsö visar samma växling i karaktärerna (jfr SPARRE- 
SCHNEIDER, Sid. 19, 20). 
