92 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT IOII. 
under namnet »Binocle à queue en plumet» bland krustace- 
erna, vid sidan af Apus och Argulus. 
FOURCROY i sin »Entomologia pariensis» (1785) samt 
LATREILEE I sint> Histoire  Naturellevdes Cmustaicesren 
des Insectes» (1802) folja GEOFFROY i fraga om djurets 
placering 1 systemet. 
Emellertid blef djuret ej vidare patraffadt, hvilket foran- 
ledde Bosc och DESMARET att i deras »Histoire Natu- 
relle des Crustacés (1830) under papekande af denna om- 
ständighet uttala sina tvifvel angående dess existens. 
Släktet Prosopistoma uppställdes af LATREILLE år 1833, 
men icke på den af GEOFFROY beskrifna formen, utan på en af 
M. Goupor på Madagaskar påträffad form. Han placerar det 
som förut bland krustacéerna, närmare bestämdt biand Bran- 
chiopoderna, men påpekar att det skiljes såväl från Apus som 
Argulus och betonar, att det ar den form, som mest närmar 
sig insekterna. Till samma släkte hänför han GEOFFROYS 
art, som han döper om till P. punctifrons. 
Först 1842 återupptäcktes den senare arten af MONTAN- 
DON under stenar i Seinen, nära Chaton, hvilket omnämn- 
des af GUERIN-MENEVILLE. 1840 placerar MILNE-EDWARDS 
den i sin »Histoire Naturelle des Crustacés» efter 
underklassen AX7zphosura och uttalar som sin mening, att den 
hor till de parasitiska kraftdjuren, eller rent af ar en larv- 
form. 
Det dröjde anda till 1872, innan det sa lange misskanda 
djuret sent omsider blef rehabiliteradt och placeradt dar, hvar 
det hörde hemma, bland Ephemeriderna. 
Ar 1868 återupptäcktes nämligen GEOFFROYS art af E. 
JOLY i Garonne vid Toulouse, och genom sina undersok- 
ningar adagalade denne, att djuret var en Ephemerid. Denna 
uppfattning rönte först motstånd fran de båda engelska en- 
tomologerna Mc LACHLAN och WESTWOOD, men sedan de 
själfva varit i tillfälle att se djuret, blefvo de öfvertygade. 
Ännu skulle det emellertid dröja några år, innan man 
fick full klarhet. Till att börja med trodde man nämligen, 
att djuret var fullvuxet och sålunda genomlöpte hela sin ut- 
veckling som vattendjur. Först 1880, sedan VAYSSIÉRE från 
Rhone, nära Avignon, hemförde ett dussin exemplar for att 
