13 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1011. 
tiden), som / sannolikt under juratiden utgått från de dalefvande 
elcaniiderna, hvilka i sin tur ha ett med locustopsiderna gemen- 
samt ursprung. — Forficuliderna äro icke, som ofta antages, någon 
ålderdomlig grupp; de visa sig först i tertiära lager, och deras 
härstamning från locustoida former, möjligen från gryllidgrenen, 
är otvifvelaktig. Med forficuliderna anses de parasitiska diplo- 
elossaterna (Hemimerus) vara släkt. Sannolikt ha de som skilda 
skott utgått från gryllidgrenen. 
Corrodentia. Psocidernas ursprung är mycket problematiskt. 
Tidigast äro de kända från undre tertiären. Möjligen härstamma 
de från blattoidliknande förfäder. — Från ursprungliga psocider 
härleda sig sannolikt mallophagerna, af hvilka fossila former ej 
äro kända. — Zmbioiderna, en liten i ett fatal reliktformer bibe- 
hållen grupp, kunna icke härledas från några recenta ordningar, 
utan måste genom en serie för oss okända mellanformer här- 
stamma från palæodictyoptererna. Möjligen hör till denna ut- 
vecklingslinje Hadentomon americanum HANDL. från mellersta öfver- 
karbon. Typiska embioider äro tidigast funna i tertiär bärnsten. 
— Termiterna visa såväl i sin anatomi som i sin yttre kropps- 
form (särskildt den australienska Mastotermes Darwimanus DEsN.) 
så tydlig släktskap med blattoiderna, att deras härstamning fran 
dessa icke kan betviflas. De äro tidigast funna i undre tertiären 
(eocen) — tidigare som termiter betraktade fynd äro felaktigt 
bestämda — och termiternas ursprung daterar sig sannolikt därför 
från krittiden. : 
Anoplura. Pediculiderna, af hvilka fossila former dro obe- 
kanta, räknas ännu af en del forskare till hemiptererna. Enligt 
H. härstamma de dock säkerligen likasom mallophagerna (möjli- 
gen via psociderna) fran blattoider. 
Thysanoptera. Dessas ställning är mycket osäker. Att, 
såsom stundom sker, ställa den i närmare förbindelse med hemi- 
ptererna vare sig som förfäder eller arkomlingar är omöjligt. En- 
ligt H. synes det endast möjligt att anse dem såsom en gren af 
orthopterstammen, utbildad (1 samband med de fanerogama väx- 
terna) under krittiden. De äldsta fynden äro från oligocen. 
Hemiptera. Redan under juratiden voro homopterer och 
heteropterer så väl skilda från hvarandra, att det icke möter någon 
svårighet att fördela de funna arterna på de båda grupperna. 
Under permtiden däremot lefde palæohemipterer, hvilka ännu 
icke voro så specialiserade, att de olika arterna kunna räknas 
vare sig till homopter- eller heteroptergrenen. Ingen af de båda . 
hemiptergrupperna kan därför sägas vara ursprungligare än den 
andra eller härstamma från den andra, utan båda utgöra från 
hvarandra oberoende grenar af palæohemipterstammen. Palxo- 
hemiptererna låta sig i sin tur — förmedelst den i undre perm 
lefvande Æwgereon (protohemipter) — lätt härledas från de kar- 
boniska palæodictyoptererna. — Zeteropterernas båda hufvudgre- 
