Huť (Šedý), Střekov (Pachner), Rychnov n. Kn. (Kopecký), Chlum (Kučera\ 

 Stromovka u Prahy (Svoboda), Podbaba (Reisner), Medník (Rabor , Hlinsko (Košťál), 

 Křivoklát (Nosek). Prachatice (Šandera), Sychrov (Babor a Blažka). 



Var. striaria West. Kotouč s vrcholem vystouplým, skořápka 

 na straně horní rudě olivová, hustě a pravidelně ryhovaná a to jme- 

 novitě na prvnějších závitcích, dole bělavá, jemně rvhovaná; závitkii 

 5, z nichž poslední klenutější jest; šev jest prohlouben a zvlněn; ústí 

 vejČitě okrouhlé. — Výš. 4, šíř. 9 mm. 



Jediným nalezištěm této odrůdy jsou dosud Slapy (Reisner). 



Pravda jest, že se konchylie z toho naleziště do jisté míry s popisem, jak 

 jej Dr. Westerlund podal, snášejí, ale jsou přece jen odchylný a to tím zvláště, 

 že vrchol dokonce není nápadněji vysedlý než u tvaru typického, a přibližují se 

 tedy odrůdé Westerlundově zřetelnějším rýhováním, formou stojíce typu blíže. Přes 

 to myslím, že není třeba Slapskou formu zvlášť pojmenovati jinak, maje na paměti, 

 že úplně shodných tvarů ve všem všude najíti sotva u které přírodniny možno jest. 

 Ostatně v. Kimakowicz ve svérn Beitr. z. Moll. Fauna Siebenbúrgens, II. Nachtrag 

 1890 vzpomíná této odrůdy z Cech, ač míst nejmenuje. Zařaďuji-li tu odrůdu sem, 

 dosáhnouti si jen přeji, aby na ni na vycházkách pozor dáván byl. Kimakowicz 

 myslí, že maltovitá půda starých hradů dala vznik této odrůdě. 



Na stanovištích tohoto plže bývá snáze možno sesb''rati množství prázdných, 

 ale čerstvých skořápek, což snad tím se vysvětliti dá, že se skel nátky tyto nebo 

 s jinými svého rodu navzájem zh skořápek vyžírají. Dospělých kusů není snadno 

 získati. Najdeš však někdy jednotlivce, již rozměry udané znamenitě přesahují, jsouce 

 i 14 mm. širocí. I barva skořápek bývá na rozličných místech různá, brzy biedč. 

 brzy temně hnědožlutá. 



H. glabra jest rozšířena po střední a západní Evropě. 



2. Hyalinia cellaria Miill. — Skelnatka drnová. 



Syn. Zonites cellarius u Lehmanna, Helix cellaria u Slavíka a j. 

 Vesmír XVIII. str. 164, obr. 61, f. i a — c. 



Živočich útlý, se stran stlačený, bělavý, s hlavou a tykadly 

 modroČernými ; tato jsou válcovitá, slabě paličkatě zakončena; makadla 

 kratičká, též válcovitá; na plášti jsou temné skvrnky; chodidlo jest 

 šedé, na konci temnější, úzké, v zadu nenáhla zašpičatělé. 



Skořápka s pištěli asi i mm. širokou, spleštilá, průsvitná, mastně 

 lesklá, hladká, nanejvýše na horní straně slabounce rýhovaná, tamtéž 

 špinavě žlutá, dole bělavá ; kotouč skoro 



nic nevyniklý ; závitků jest 6, jsou na- ^ — %^-^ 



hoře skoro rovně spleštilé a vzmáhají se f f7-^\\ ( •sř^-M 



mírně; poslední není před ústím nápadně I v^jy V / 



rozšířen, nýbrž asi o polovic širší než před- ^ — 1 * 



poslední; šev jest málo prohlouben; ústí 



poněkud stlačené, šikmé, poloměsíčité, širší C'^^^^'^^ 



než vyšší. — Výš. 3 — 4, šíř. 10 mm. — =<_^ o 



ID 4I-..V JI ' f ..- j- 1 - u ^^t>'- *-■ '^ ''' *• '■'■ Hyalinia 



Bydliště: pod kamením, listím a dřevy v lesích .. . ^■■■11 



a zahradách a často též ve sklepích, jeskyních a 

 sklenících. 



Známá naleziště česká jsou: Karlovy Vary (Lehm ), Děčín, C. Lípa, Hodko- 

 vice, Praha (SI), Friedland, Haindorf (Reinh.), Písek, Hradiště (Duda), Liberec 

 (Schm.), Hrubá Skála, Sobčice, Ostroměř, Strahov v Praze, Obora, Netolicc, Pra- 

 chatice (Sandera), Harta, Kimčice (Cyp.), starý židovský hřbitov v N. Bydžově (Kl.), 

 Něm. Brod, Rozkoš, Hochtann, Lipnice, Polná, Světlá, Želivo, Tábor!, St. Boleslav 

 Jandečka), N, a St. Hu!", Nusle (Šedý), Kouřim (Beneš), Slaný, Šárka u Prahy (KL), 



