Hlavní rozšíření mají plzáci severně Alp, a v Čechách žije všech pét druhů 

 středoevropských, jež Simroth na základe anatomických pomérů ustanovil. Pro- 

 dlením života méní se každý druh barvou často velice a jest tedy nesnadno určiti 

 každý jednotlivý nález, zvláště proto, že druhy jsou od sebe málo rozdílný, ač 

 přece a to stále v jistých ohledech rúzny. Určitě dají se jednotliví pochybní 

 plzáci poznati jen dle ústrojí rozplemeňovacího, jakž doleji u každého druhu 

 udáno. 



I. Arion subfuscus Fér. — Plzák hnědý. 



Syn. A. fuscus u Reinhardta a Cyperse. — Vesmír XVII. str. 44, obr. i3, f. 11. 



Živočich skoro válcovitý, na zadním konci zaokrouhlené otu 

 pěný; štít jemně zrnité svraskalý má dýchací otvor málem na pro- 

 středku pravého kraje*, válcovitá tykadla jsou 4 mm., makadla 2 mm. 

 dlouhá; hrboulky kůže hrbetní jsou elipsovitý a jemný; obruba cho 

 didla po bocích šedá, úzká, k zadku širší a příčnými, temnými čár- 

 kami popsaná; základní barva jest žlutě nebo rudé hnědá; záda a 

 hlava jsou temnější; na bocích štítu i ostatního těla jest po jednom 



Obr. č, 3 1 . Arion subfuscus Fér. 



temném pruhu ňa každé straně; pruhy jsou u starých kusů rozma- 

 zány a tedy neurčitý; chodidlo jest žlutě bílé a vylučuje sliz bílý, 

 kdežto hřbet vypouští sliz šafránový; čelist' má lo — 12 žebírek ; 

 páska jazyková pak má 75 — 81 podélných a asi 130 příčných řad 

 zoubků. Dolní konec chamovodu se rozšiřuje povolně jen a maličko; 

 zásobárna chámu jest kulovatá nebo hruštičkovita. — 

 Délka 50 — 60 mm., šířka ó mm. 



Bydliště: lesy, sady i kroviště při vodách, nejvíce pod spadlým listím, kdež 

 se živočich tento plísněmi živí. Jehličnatým lesům se ponejvíce vyhýbá. 



Plzák hnědý jest místy hojný, jinde náleží ku vzácnostem a bývá nahrazen 

 plzákem lesním. 



Místa, kde byl nalezen, jsou: Karlovy Vary a Frant. Lázně (Lehm.), Weiss- 

 wassergrund v Krk , Friedland, Haindorf v Jiz. hor. (Reinh)., Česká Lípa (Schm.), 

 Jilemnice (Vejn.), Stará Boleslav (Jand.), Pardubice (Košť.), Waldek (Petr\ Vese- 

 líce, Hochtann, Skřivánek, Humpolec, Zdírec, Tábor, Chotěboř (!), Unhošť (Va- 

 řečka), Sušice (P. Kub.), Prales, Záluží, Tusset, Kašperk na Šumavě iKl. a Bl ), 

 Č. Budějovice Pinč). Bělčice u Breznice, Slapy u Štěchovic, Jílové, Sychrov, Ja- 

 rovské údolí u Vraného (Bab.) údolí Orlice u Chocně (Košť). 



Plže tohoto lze najíti snad po celých Čechách, jak v nížinách, tak v horách 

 i nejvyšších. Po šafránovém slizu a pruzích hřbetních pozná se snadno. Barvou 

 mění se dosti; nalézajíť se kusy bledě až kávově hnědé, na nichž pak ovšem 

 těžko jest pruhy rozeznati. Na Suma\ě, ku pr. u Kašperka a v Pralese vyškytají 

 se kusy mladé, jež mají na štítu temné lyrovité pruhy po krajích a střed rovněž 

 temný; na každém boku těla jest však po dvou nestejně temných pruzích, což 

 stářím mizí, a dorostlé kusy mají toliko po jediném pruhu. 



Jest rozšířen po Evropě severně Alp. 



2. Arion brunneus Lehm. — Plzák osmahlý. 



Vesmír XVIL str. 44, obr. i3, f. 9. 



Živočich málem válcovitý, k oběma koncům stenčený, na 

 zadním tupě zašpičatělý; štít jest eliptický, zrnitý a má před pólo- 



