44 



Vrásenka skalní jest místy velmi hojna a nenachází se mimo půdu vápe- 

 nitou. Vlhka příliš žádostivá není a sedává na holých skalách často ve společnosti 

 zrnovky ovesné i za suchého a parného počasí na výsluní přilepena jsouc jemnou 

 mázdrou z vyschlého slizu. 



Geografickou rozlohu má druh tento po střední a jižní Evropě, Sýrii, Tu- 

 nisu a Alžíru. 



Rod 9. Helix L. em. — Hlemýžď. 



Živočich protáhlý, vzadu více méně zašpičatělý; plášť vězí 

 celý ve skoi^ápce a jest na okraji stlustlý; kuželitě válcovitá tykadla 

 mnohem delší než makadla; otvor dýchací v právo pod krajem 

 pláště; otvor rodidel na pravé straně na krku za tykadlem; čelist 

 jest obloukovitá a žebérky sesílena; páska jazyková má v osní řadě 

 zoubky pravidelné s jedním větším hrotem prostředním a neziretel- 

 nými dvěma hroty pobočnými, na něž následují zoubky nepravi- 

 delné troj- i dvojhroté a konečně četné řady zoubků dvoj- i více 

 hrotých, krátkých i širokých; při listrojí rozplemeňovacím nacházejí 

 se přídavné žlázy a i nebo 2 vaky svápenitým šípem 

 tvaru velmi různého; některým však schází vak šípový. 



Skořápka podoby rozmanité, buď zakulacená nebo spleštilá, 

 píštělitá nebo provrtaná, někdy zakrytě píštělitá i celistvá; ústí oby- 

 čejně širší než vyšší, k ose skořápky šikmo sříznuté; obústí nejoby- 

 čejněji ohrnuté a více méně stlustlé, pyskaté, poloměsíčité až při- 

 okrouhlé, jednoduché nebo zoubky súžené; povrch skořápky jest 

 bud hladký nebo jemně až i žebrovitě rýhován, někdy šupinkami 

 nebo chloupky porostlý, leč obyčejné holý. 



Rod hlemýžďů jest u nás zastoupen 28 druhy, jež dle své povahy na růz- 

 ných místech žijí, jedni roztroušeně, jiní společně, často u velikém množství. Na 

 zimu ukrývají sj do ze.mě a pod listí zalepujíce ústí skořápky víčkem buď vápe- 

 nitým aneb obyčejně blanitým i papírovitým, vyprázdnivše před tím zažívací útrobu 

 docela. Z jard odvrhují víčko a hledají potravy, jež záleží v zelených částech 

 rostlin. Brzy pak se, ač jsou obojetníky, navzájem oplozují a snášejí vajíčka ku- 

 latá, více méně vápnem proniklou slupkou opatřená, ve hromádkách do země nebo 

 pod mech a pod Za léta, zvláště v době sucha, zavěšují se mnozí na vyšší rost- 

 liny a zalepují mázdřitou blanou ústí, aby udrželi vlhkost', jiní zalézají hluboko 

 mezi kamení, do trhlin skal a pod různé předměty, tak že o nich ani památky 

 není; po teplém dešti však všichni vylézají ven. Věk životní trvá u některých až 

 6 let, u jiných méně. 



V oblasti palaearktické žije asi i25o druhů hlemýžďů. 



/. (Acanthinula Beck.) Skořápka malinká, kulovitá, se 

 žebry řídkými, velmi vyniklými, jež vybíhají někdy na obrubě 

 posledního závitku v osten. Vak šípový schází. 



I. Helix aculeata Miill. — Hlemýžd trnitý. 

 Vesmír XVI. str. 140, obr. 44, f. 11. 



Živočich jasně modrošedý, na hřbetě a tykadlech temnější, 

 na bocích a chodidle jasnější; tykadla poměrně dlouhá, válcovitá; 

 chodidlo krátké, povolně zašpičatělé. 



Skořápka malmká, provrtaná, kulovitě kuželitá, temně ro- 

 hově hnědá, prosvítavá^ tenká, málo lesklá, porostlá nečetnými kozo- 



