45 



vitými žebérky, jež každé na prostředku závitku v osten vybíiiá, 

 závitky jsou oblé, počtem 4; šev jest prohlouben; okrouhlé ústí jest 

 jak široké tak vysoké; obústí ohrnuté, jednoduché, ko- 

 žovité, jehož kraje píštělový a zevnitřní jsou sobe velmi 

 sblíženy; opodál kraje bvvá nékdy bílý, slabý pysk. — 

 Výška 2 mm., šířka 2 mm. 



Bydliště: pod spadlým listím, mechem, dřívky a kamením 

 v lesích a křovištích. 



Naleziště; Bílina, Josefodol (SI.), Weisswassergrund, mezi 

 Schusselbauden a Sv. Petrem v Krk. a Riegelberg, -Nosn v Jiz. 

 horách iReinh), Č Lípa (Schm ), Schwarzenthal (Cyp ), les Obora 

 u Ostroměře (Šand ), Voškovrch u Poděbrad, Zerotín, Slapy, Sv 

 Prokop (Přírodov. klub), Hůrky (P. Kub ), hájek u Hrádku blíže Pardubic, ba- 

 žantnice u Stéblové (Košf.), Lukenský prales (Kl., Bl.) vrchol Kleti (Bl). 



Hlemýžď trnitý jest rozšířen od Anglie a jižního Švédska na jih; jest i na 

 Korsice. ■» na východě až na Kavkaze, a zase v Alžíru a Marokku. 



//. (Vallonia Risso.) Skořápka malinká, široce píštélitá, 

 spleštilá, s listím okrouhlým a obústím velmi ohrnutým ; žlázy 

 přídavné při ústrojí rozplemeňovacím scházejí, nikoli však šípovv 

 vak, jenž obsahuje šíp poměrné dlouhý, rovný, kuželitý. 



2. Helix costata Miill. — Hlemýžd žebernatý. 



Vesmír XVllI. sir. 200, obr. 71, I'. 3—5. 



Živočich krátký a široký, bledý, s tykadly válcovitými a ma- 

 kadly sotva viditelnými, vzadu dosti náhle súžený. 



Skořápka malinká, otevřeně píštělitá, skoro plochá, k o ž i- 

 tými žebry dosti hustě posázená, ne- 

 lesklá, málo průsvitná, žlutavě bílá; šev hlu- 

 boký; závitky 3V2 — 4 mírně klenuté, pravi- 

 delně se vzmáhající, poslední na konci náhle 

 trochu dolů sehnutý; ústí k ose skořápky 

 velmi šikmé, skoro okrouhlé; obústí ostré, 

 ohrnuté, před krajem sesílené tlustým, bílým 

 pyskem ; kraje zevní a píštělový velmi sobě — 



sblížené. — Výška 1*5 mm., šířka 3 mm. Obr. č. 42. 



Bydliště: ve trávě pod kameny na stráních, me- Helix costata Miill. 



zích, lukách a zahradách. 



Jest všude v Cechách obecný, ač místy vzácnější než následující. Vyškytá 

 se hlavně na vápencových skalách výslunných, na nížinách jen roztroušeně. Oba 

 druhy této sekce pak vystupují až na pohraničně hory naše. V nánosech řek a po- 

 toků bývají prázdné skořápky obou velmi hojny. 



Hlemýžď tento žije v celé Evropě a přestupuje i polární kruh; na jihu jest 

 i v Alžíru, na východě sahá pres Kavkaz, Sibiř a Amursko až do sev. Ameriky. 



3. Helix pulchella MúU. — Hlemýžd drobný. 

 Vesmír XVIlI. str. 200, obr. 71, ť. i. 2. 



Živočich jak u hlemýždě žebernatého. 



Skořápka malinká, široce píštělitá, stlačená, velmi jemně 

 rýhovaná, skoro hladká, průhledná, bílá, lesklá; mírně klenuté 

 závitky jsou 3 '/a — 4, z nichž poslední na svém konci přímý, ne- 



