4» 



Obr. c. 46. 



Helix 



personata 



Lam. 



vitků složená; kotouč málo vyniklý, tupý; dští hranatě trojlaločné: 

 obústí náhle ohrnuté, poněkud odškrcené, ostré, velmi silným, na 

 zevnějšku spleštilým, žlutavě bilým pyskem opatřené; na 

 dolním i zevním kraji obústí jest po jednom malinkém 

 zoubku, naproti nimž jest v týlu dvé malých důlků ; n a 

 patře nachází se mezi zevním a píštělovým krajem 

 tlustý vápenitý návalek bílý, který taktéž v tupý 

 zub hranovitý vybíhá. — Výš. 6"5 mm, šíř. 1 1 mm. 



Bydliště jako u hlemýždě pyskatého, nejvíce v rozvalinách 



hradů. 



Místa, kde byl plž tento nalezen: C Lípa, Bezděz, Brandýs n. O. 



(SI.), Kar lovy Vary (Lehm.), Eckersbach, Friedlandí Schm ), Harta, 

 Vrchlabí, Kimčice (Cyp ), Křivoklát (údolí potoka Klucny Klíčany, stráně u hradu), 

 Valdek u Hořovic (Nsk ), Karlův Týn (Kl.), St i N. Huť u Berouna (Šedý), Slapy 

 u Stěchovic (Reisn.), Medník u Davle (Kl., Bl), Mladkov u Jilemnice (Vejn.), 

 Sychrov (Bab., Bl ), Choceň, Brandýs n. O. (Kl. Košt'.), Kostelec n. O. (Košt.), 

 Peruc (Macn.), Turnov (Doub.), Hrádek u Hluboké (Pinč), Kumburk a Bradlec 

 u Jičína (Sand.), Tusset, Prales (Kl., Bl.), Zlatá Koruna, Menštejn, Rájov u Kru 

 mlova, Kájov, Červený dvůr u Chvalšin, Hódlwald, Kleť, Křemže, Brlohy (Bl.), 

 Kašperk a Milčičky na Šumavě (P. Kub.), Hraběšín, Chedrbí (Kuč); u Prahy: Ja- 

 rovské údolí u Vraného (Bab,), Závist u Zbraslavi, Sv. Prokop (Nsk.), Mehelník 

 u Písku, Bavorov, Zvíkov, Strakonice, Vorlík, Cehnice, Unhošť, Kladno, Výhybka 

 (Vař.), Hochtann a hrad Ronovec u Něm. Brodu, Čertův stolek n Chotěbore. 



Mzí-^. albina. Valdek u Hořovic (Nsk.). 



Druh tento žije v horách střední Evropy. 



IV. [Petasia Beck.) Skořápka poiokrytě a úzce provrtaná, 

 stlačeně kulovitá, holá; podél švu a na obrubě po bílé pásce; 

 ústí s dvěma zoubky; šíp jediný, poněkud ohnutý, úzce kuže- 

 litý, na konci s dvěma širšími a dvěma užšími hranami; pří- 

 davné žlázy 4. 



7. Helix bidens Chemn. — Hlemýžd dvoj zuby. 



Vesmír XVII I. str. 200, obr. 71, f ó, 7 



Živočich šedý s dvěma černými pruhy od tykadel až po 



černě skvrnitý plášť, na němž jest bílý pruh, jenž skrze skořápku 



pěkně prosvítá; tykadla jsou poměrně dlouhá, skoro vál- 



j^i^ covitá a zřetelně paličkatá; makadla obráceně kuželitá, na 



^^^) konci rovná, jako uťatá; chodidlo vzadu málem bílé, úzké 



a dosti zašpičatělé. 



Skořápka poiokrytě a úzce provrtaná, kuželitě 

 kulovitá, dosti pevná, prosvítavá, nahoře jemně a pravi- 

 delně rýhovaná, dole hládší a lesklejší, jasně rudá s bledou 

 páskou uprostřed závitků; také pode mělkým švem běží 

 páska bledší; poněkud hranatě stlačených závitků jest 

 7 a poslední sestupuje na konci náhle dolů ; ústí jest 

 širší než vyšší a trojlaločné ; obústí ostré, při pištěli však 

 stlustlé, ohrnuté, na týlu žlutavě obroubené, uvnitř bílým 

 nebo hnědavým pyskem opatřené, má na dolním a ze- 

 vnitřním kraji po jednom zoubku a oproti každému z nich jest na 

 týlové straně malý důlek, — Výš. 6 — 7 mm, šíř. g — 10 mm. 



