63 



Není pochybnosti, že plž tento má ve středních a severnějších Cechách 

 velmi mnoho stanovišť dokud jest známo, jsou tato: Bílina, Louny, Mělník, Lito- 

 měřice, Praha, Déčín, C. Kamenice (SI.), Sychrov, Žernoseky (Schm ), Lipno u Žatce, 

 Kostěný u Trmice, Teplice, Zálezly, Opočno, Přepychy, Provoz, Rokytnice, Turnov, 

 Žiželice, Dřízy, St. Benátky, Čáslav, Černý Kostelec, Kouřim, Č. Brod, St. Huť 

 u Berouna, Unhošť, Hluboká, Spálené Poříčí, St. Boleslav, Nymburk, Byšice, Jo- 

 sefosf, Choceň, Doudleby u Potštýna, Chrudim, Libochovice, Lovosice, Slané, Te- 

 plice, Třeboušice, Zlatá Koruna. 



Základní počet pásek jest jako u druhů následujících 4, jež však bývají roz- 

 štěpením někdy četnější, nebo zase mohou třeba všecky zmizeti. Některé kusy 

 mají vyvýšenější kotouč a užší pištěl, což ovšem jde jedno z druhého. 



Plž tento jest domovem ve střední a jihovýchodní Evropě. 



26. Helix ericetorum MúU. — Hlemýžd bodlákový. 



Vesmír XVIII. str. 44, obr. 19, f. 5. 



Živočich Žlutavý s dvěma širokými, hnědavými pruhy od 

 šedočerných tykadel vycházejícími; šípy jsou dva a to prohnuté. 



Sicorápka široce píštělitá, terčovité stlačená, žlutavé bílá, 

 obyčejně páskami bledě hnědými, průsvi<"avvmi ozdobená, jemné 

 rýhovaná, neprůhledná, málo lesklá, 

 pevná, ze 6 válcovitě oblých, hlu- 

 bokým švem spojených, volně se 

 zmáhav jících závitkú složená; ko- 

 touč skoro plochý nebo maličko vy- 

 niklý ; listí skoro okrouhlé, obústí 

 přímé, neohrnuté, ostré, uvnitř bílým, ^^'- ^- ^6. Helix ericetorum MuH. 

 plochým pyskem opatřené na týle 



hnědavou prouhou obroubené, s kraji velmi sblíženými. — Výška 

 7 mm., šířka 15 mm. 



Bydliště: stráně, úvozy, travnatá místa na půdě vápeníte, zvláště ve křovi- 

 skách na straně slunečné. 



Hlemýžď bodlákový má v Čechách jenom jediné stanoviště a to Hrubý Ro- 

 hožce u Turnova, velmi hojně v silničních příkopech a na jizerské stráni (SI., Kl., 

 Bl., Bab.). 



Poněvadž naleziště toto jest docela osamoceno, není pochyby, že se zakládá 

 na přivlečení hlemýždě tohoto, jak udáno u hlemýždě hajního. Jako druh před- 

 chozí, tak i tento zůstává dlouho do podzimku čilý, a tehdy jest nejlépe je sbírati, 

 poněvadž tehdy mají obústí již pevné, co v létě nebývá. 



Také u hlemýždě bodlákového mění se šířka píštěle, jest však vždy větší 

 než u druhu předcházejícího. Pásky jsou stálejší, any nepodléhají ani tak snad- 

 nému mizení ani rozštěpování. 



Jest valně rozšířen po střední a západní Evropě. 



B) (Striatella West.) Skořápka malá, pod 10 mm. ši- 

 roká, kulovitá, úzce píštělitá. 



27. Helix striata Miill. — Hlemýžd rýhovaný. 

 Syn. H. costulata u Slavíka. — Vesmír XVIII. str. 44. obr. 19, f. 6. 



Živočich Šedý s temnější přídou; šípy dva, krátké, kuželité, 

 rovné nebo trochu prohnuté. 



Skořápka úzce píštělitá, stlačeně kulovitá, tlustostěnná, s ko- 

 toučem kuželité vyniklým, na horní straně hrubě až žebernaté 

 rýhovaná, dole hladcí, slabě lesklá až i mdlá, žlutavé bílá, bucf 



