66 



///. {Napaezcs Albers.) Tvar tenkostěnné, hnědé skořápky 

 podlouhle vejčitý; obúsťí ohrnuté, bezzubé. 



Obr. č. 70. 



Buliminus 



montanus 



Dráp. 



2. Buliminus montanus Dráp. — Hladovka skalní. 



Vesmír XVII. str. 140, obr. 47, f. 6, 7. 



Živočich žlutavě šedý, na zádech temnější; tykadla hnědá, 

 kuželitě válcovitá, paličkatá; též makadla jsou na konci trochu tlustší; 

 plášf a někdy celý živočich bývá temně skvrnit; temně 

 šedé chodidlo má kraje ještě tmavší a jest tupě zašpi- 

 čatělé. 



Skořápka podlouhle vejčitě kuželitá, slabě prú- 

 svitavá, žlutohnědá až rudohnědá, nepravidelně a jemně 

 rýhovaná, nedosti zřetelně zrnitě svraskalá a 

 proto mdle lesklá; bývá až 8 dosti klenutých, pomalu 

 se vzmáhajících a dosti hlubokým švem spojených zá- 

 vitků ; osa špičatě vejčitého ústí jest k ose skořápky 

 málo nakloněna; obústí ostré, velmi ohrnuté, se slabým 

 hnědobílým pyskem; kraj obústí zevní jest více oblou- 

 kovitě prohnut nežli cívkový. — Výš. 17 mm., šíř. 7 mm. 



Bydliště: vlhké lesy, háje, kamenitá místa při skalách lesních a hlai'né roz- 

 valmy hradů 



Plž tento má 2námá naleziště tato: Hodkovice, Milešovka, Praha, Kašperské 

 Hory (SI.), Karlovy Vary (Lehm.), Svatojanské Lázně, údolí Úpy v Krkonoších, Ra- 

 spenava v Jiz. horách (Reinh.), Liberec (Schm.), Kimčice, Schwarzenthal (Gyp ), 

 Kumburk (Kl.), Jilemnice (Vejn.), Rychnov n. Kn , Hrubá Skála (Šand.), N. a Stará 

 Huť (Šedý), Chlum u Čáslavi, Hraběšín, Chedrbí (Kuč.), Humpolec, Ghotčboř, 

 Rosendorf, Hochtann a hrady Ronovec u Německého Brodu a Ronov u Přibyslavi, 

 Valdek u Jinec (Petr), Bavorov, Zvíkov, Písek, Strakonice, Vodňany (Vař), Sušice, 

 Kašperk (P. Kub.), Tusset, Vítkův kámen (Kl ), Bayreck, C Trúby na Šumavě 

 (Nsk.), Dobrá Voda u Budějovic, Menštejn, Zl Koruna, Stégří, Rájov, Kájov, Červ. 

 Dvůr, Kremže, Brlohy (Bl), Svatojanské proudy u Stěchovic (Reisn ), Valdek u Ho- 

 řovic (Nsk.), polabský háj u Libiše, Sychrov (Bab.), Choceň (Košť), Žákova hora 

 (na české straně) ve Žďárských horách (Kalenský) 



Mladé kusy rády vylézají na pně stromův až i na několik metrů vysoko, 

 kdež pak seděti zůstávají. Dospělé kusy doznávají změn málo; nanejvýše se 

 pozoruje, že některé jsou táhlejší a tedy válcovitější, kdežto jiné jsou hustěji vinuty. 



Zeměpisnou rozlohu má tento plž po střední Evropě. 



3. Buliminus obscurus Miill. — Hladovka toulavá. 



Vesmír XV IL str. 140, obr. 47, f. 8, 9. 



Živočich šedý nebo hnědošedý, vzadu světlejší; válcovitá, 



paličkatá tykadla a dva pruhy za nimi jsou temrě šedé; makadla za 



Yg délky tykadel; plášř skvrnitý; chodidlo bělavé; tupě 



přišpičatělé. 



Skořápka podlouhle vejčitě kuželitá, dosti lesklá, 



jemně rýhovaná, žlutě nebo rudě hnědá, průsvitná, tenká; 



klenutých, povolně se vzmáhajících a dosti hlubokým 



. švem spojených závitků jest 7; ústí vejčité, nahoře 



. ! patrem šikmo zarovnané; obústí velmi ohrnuté, pyskem 



Buliminus , , . , „ . , v , , , , , ' - • . 



obscurus slabým bílým nebo cervenavym stlustle; osa usti )est 



Mull. k ose skořápky velmi nakloněna. — Výš. 9 mm., šíř. 4 mm. 



