69 



Druh tento žije na rovinách i v horách a tu hlavně v trhlinách skal vápen- 

 cových. Živé kusy najíti není snadno, ale prázdné skořápky bývají v náplavech 

 při vodách velmi hojny, což svčdčí o tom, že to není plž vzácný; takové skořápky 

 bývají však už poněkud zvětraly a mléčně bílé i neprůhledné. 



Obiovka šídlovitá jest rozšířena po Evropě, Kavkaze a Palaestině. 



Rod 12. Pupa Dráp. — Zrnovka. 



Živočich útlý, vzadu zašpičatělý; tykadla krátká, válcovitá; 

 makadla kratinká až i žádná; čelist jemná, jen malinko zahnutá, 

 velmi jemné rýhovaná nebo docela hladká, na předním, prohloube- 

 ném kraji poněkud stlustlá; příčné řady zoubků na pásce jazykové 

 jsou poněkud do předu vypukly; v řadě osní jsou zoubky pravi- 

 delné, trojhroté, pak následuje několik řad zoubků trojhrotých, ne- 

 pravidelných, a po té četné řady zoubků s hrotem větším na straně 

 vnitřní a několika hroty drobnými na zevní straně; pohlavní lístroie 

 jsou podobně utvořeny jako u rodu Helix, avšak bez přídavnvch 

 žláz a bez vaku šípového. 



Skořápka malá nebo velmi malá, nanejvýš asi [o mm. 

 vysoká, na právo nebo na levo točená, obyčejné zjizvená, vřetenitá 

 nebo vejčitá, někdy válcovitá; závitky jsou četný a poslední nebvvá 

 nápadnější než předposlední; povrch jest hladký nebo rýhován, až 

 i žebernatý; ústí jest polovejčité, podkovovité, obyčejně zoubky a 

 záhyby a deskami súženo, málokdy bezzubé; obústí přímé neb oby- 

 čejně ohrnuté, a kraj cívkový i zevnitřní jsou skoro stejně dlouhý, 

 kterážto vlastnosť zrnovky od hladovek podle skořápky nejsnáze po- 

 máhá rozeznati. 



Zrnovky možno najíti pod kameny při skalách a na těchto i pod mechem 

 a ve trávě na lukách, a poněvadž jsou drobný, radno při jich hledání užiti síta 

 nebo rozkládati úmyslné nahnilá dřívka do trávy, na kteréž se zrnovky rády při- 

 lepují; obyčejně se tak najdou u větším počtu. Některé z nich jsou výhradně 

 na vápencové skály obmezeny, jako Pupa frumentum a avenacea, jiné a to nej- 

 drobnější lze najíti jenom na skalách vůbec v mechu, odkudž ]e do síta vytřepáme 

 a doma vybereme. Vajíčka snášejí do důlků do země. Nedorostié kusy snadno 

 svádějí k chybnému určení. Mnohé dají se určiti jen pomocí drobnohledu; často 

 si však pomůžeme i dobrou lupou, když se skořápka vrcholem přilípne voskem na 

 tyčinku a drží pak proti světlu, aby se mohly ohledati záhyby a zoubky v ústí. 



Celkem jest v oblasti palaearktické přes půl druhého sta zrnovek, z nichž 

 asi třetina žije mimo Evropu. 



/. {Torqutlla Stud.) Skořápka prodlouženě vejčitá. s ko- 

 toučem kuželitým, jemně rýhovaná; ústí s četnými záhyby a 

 deskami ; za obústím bývá týlový návalek. 



I. Pupa frumentum Dráp. — Zrnovka žitná. 

 Vesmír XIX. str. 128, obr. 3?, f. i. 



Živočich šedohnědý, s boky, zadkem a chodidly světle 

 šedými; za válcovitými, paličkatými tykadly jest po temném pruhu; 

 makadla kratičká; chodidlo vzadu tupé zašpičatělé. 



