96 



stlousilému dosahuje; závorka má konec zaokrouhleně otupený. — 

 Výška 14 mm., šířka 4 mm. 



Bydliště: v lesích pod listím a dřívky na zemi, v rozvalinách hradů a hro- 

 madách kamení při skalách. 



Jsou jen dvě naleziště povědomá; Svatojanské Lázně v Krkonoších (Thamm) 

 a Štěchovice (Reisner). 



Cvičené oko rozezná druh tento od předchozího rázem ; třeba dbáti toho, 

 že hřeben t}'iový jest sotva naznačen; vřetenatka nadmutá jest někdy stěsnanější 

 a tedy tomuto plži velmi podobna, má však hřeben nápadný a drobných záhybků 

 na mezeře deskové postrádá vždy. 



Clausilia tumida jest rozšířena po všech zemích karpatských a sudetských. 



VIL {Gractlzarm Bůh.) Skořápka žebernatá, malá; příčka 

 srpovitá )esr zakrslá nebo schází; deska spirální žádná; jen horní 

 a to zakrnělý záhyb hltanový; závorka na konci zaokrouhlená. 



17. Clausilia filograna Zgl. — Vřetenatka drobná. 

 Vesmír XVI. str. 160, obr, 49, f. 6. 



Živočich na hřbetě šedý, na úzkém chodidle bledý ; tykadla 

 čisté válcovitá, málo na konci paličkatá, i cm. dlouhá; makadla za 

 Y4 tykadel. 



Skořápka malá, válcovitě vřetenovitá, tenkostěnná, žeber- 

 natě rýhovaná, rohově žlutá nebo hnědá, hedvábitě lesklá; horní 

 čásf kotouče jest kuželitá s vrcholem nápadné odrůzné- 

 ným, lázkým, ostrým; závitky jsou dosti klenuty, hlubokým 

 švem spojeny, vzmáhají se mírně a bývá jich 9 — 10; poslední jest 



v týlu zaoblen, bez hřebene a naproti 

 mozolu hltanovému slabým návalkem vy- 

 pouklý i hruběji žebernaiý; lístí jest trochu 

 šikmo hruškovité; obiístí souvislé, daleko 

 odloupnuté, ostré, ohrnuté, bělavé; — 

 deska horní jest krátká a nízká; deska 

 dolní jest velmi zapadlá, nízká, ku stěně při- 

 tiskla a vystupuje jediným cípem až k obúsií, 

 nebo se již trochu dříve zirácí; spirální 

 deska schází naprosto; mezera desková 

 jest hladká; záhyb cívkový jest listím po- 

 někud viditelný ; mezi tímto a dolní deskou 

 bývá na obiístí malý záhybek; příčka 

 srpovitá schází naprosto; jest pak jediné 

 horní záhyb hltanový a to hluboko ve 

 skořápce; mozol hltanový jest bílý, na dolním konci stloustlý a 

 s obúbtím rovnoběžný; závorka vězí taktéž velmi hluboko, takže ji 

 v ústí nijak viděti nelze, jest pak velmi široká, velmi prohnutá a na 

 konci čepele, jež se stopkou pravý úhel tvoří, tupě zaokrouhlena, — 

 Výška 85 mm,, šířka 2 mm. 



Bydliště: pod listím a kameny při skalách a starých stromech listnatých v lesích. 



Naleziště jsou jen tato: Eckersbach, Hochwald (Schm.), Košumberk, Kumburk 

 (Sand,), Štěchovice (Reisn.), vrch Hochtann u Něm. Brodu, 



Druh tento sahá od Sedmihradska a střední Rusi přes severní země rakouské 

 do jižnějšího Německa. 



Obr. č, 106. 

 Claus. fllograna Zgl, 



