102 



Obr. č. 113. 



Succinea Pfeifferi. 

 a var. propinqua Baud. 

 h var. contortula Baud. 



c var. recta Baud. 



běslav (Duda), při labských tůních u Pardubic (Kš.), Sobčice, Ostroměř, Netolice 

 (Šand.), ve Chlumečinách a ve „hlínovníku" u N. Bydžova, mezi Vysočany a Zá- 

 bědovem, Běchovice, Tábor (Kl.), Neratovice, Poděbrady (mal. sekce), Hrdlořezy 

 (Nsk.), N. Huť, St^ Boleslav, Sychrov (Bb.^, St. Hohce, Lány u Dašic, Sezemice, 

 Kolín, Mělník (Tocl), Deštná u Soběslave, Dobřín u Sušice (P. Kub.), Kosten (Macn.), 

 Kouřim (Ben.), Kralupy (Pát.), Ledeč (J. Kuč.), Třeboň (Weinz.), Mutěnice u Stra- 

 konic, Vejrec, Milevsko, JBeroun (Vař.), Něm. Brod (Slapauov, Věž, Pohled, Rozkoš, 

 Chotěboř, Polná, Habry, Studenec (!), Jindřichův Hradec (Petr). 



Var. contortula Baud. Skořápka malá, 

 pevná, lesklá, jemně rýhovaná i hruběji záhy- 

 bovitá, prodlouženě vejčitá; kotouč jest zřejmě 

 vyvýšen a velmi klenuté závitky hlubokým 

 švem spojeny; úzce vejčité ústí zaujímá asi 

 ^/g výšky skořápkové. — Výška 8 mm., šířka 

 4*5 mm. 



Do nynějška jest známa jen ze St. Boleslavi (Bb.) a 

 z Pardubic (Kš.). 



Var. recta Baud. Skořápka malá, pra- 

 videlně kuželitá, právě kornoutovitá; poslední 

 závitek jest málo klenut; ústí protáhle vej- 

 čité ; někdy bývá vytvořen bílý pysk ; cívkový 

 kraj obústí neprohnutý; přímka od vrcholu 

 ke středu dolního kraje obústí dělí skořápku 

 právě na dva stejné díly. — Výška 8 mm., 

 šířka 4 mm. 



Jest povědomá z míst těchto: Kosten (Macn.), Malá 

 Skála u Turnova (Schm.), Rychnov n. Kn. (Kop.). 



Var. brevtspirata Baud. Skořápka na- 

 dmutá, ze 3 závitků rychle se vzmáhajících; ko- 

 touč jest kratičký ze závitků silně skroucených, 

 klenutých; poslední jest veliký, nadmutý a tvoří skoro sám celou 

 skořápku; ústí jest široce vejčité, veliké; cívkový kraj jest na levo 

 prohnut. — Výška 11 mm., šířka 5*5 mm.; výška ústí 7*5 mm., 

 Šířka 4 mm. 



Nachází se mezi ostatními porůznu na př. u Doks (Pinč), Chotěboře (!J, neb 

 i v hojnosti samostatně; Cerhonice u Sušice (P. Kub.). 



Succinea Pfeifferi jest druhu předchozímu velmi podobna, vždy však jest 

 menší a má závitky v kotouči více nadmuty. 



Rozšíření zeměpisné má větší než druh předchozí, neboť se nachází kromě 

 jmenovaných končin ještě také v Alžíru. 



Obr. 



14. 



Succinea Pfeifferi var. 

 brevispirata, Baud. 



3. Succinea elegans Risso. — Jantarka úhledná. 



Vesmír XVI. str. 44, obr. 16, f. 10 — 12. 



Živočich temně šedý nebo temně hnědý, všude i na plášti 

 buď více bud" méně hustě černými tečkami posetý; tykadla na straně 

 černá; chodidlo světle šedé, tlusté. 



Skořápka protáhle vejčitá, dosti pevná, mastně lesklá, jemně 

 a oddálené rýhovaná, barvy voskové nebo červenavě žluté; sla- 

 bounce vypouklé, dosti mírně se vzmáhající a šikmým, měl- 



