122 



Obr. č. 144. 



Planorbis umbili- 

 catus Můll. 



2. Planorbis umbilicatus MúU. — Okružák vroubený. 



Syn. PÍ. marginatus aut. boh. — Vesmír XIX. str. 200, obr. Sg, f. 3. 



Živočich šedě hnědý až černavý s tykadly bledšími, pro- 

 červenalými. 



Skořápka nahoře mělce prohloubená, 

 dole skoro rovná, pevná, slabě prosvítavá, jemně 

 rýhovaná mimo některé hrubší přírůstky, mdle 

 lesklá, barvy rohově hnědé; závitků jest 5 — 6, 

 kteréž jsou na horní straně dobře klenuty, dole 

 skoro rovny, a tedy nahoře hlubokým, dole mělkým 

 švem spojeny ; hřeben jest na předních závitcích 

 až dole na obrubě, na posledním vystu- 

 puje poněkud výše a jest jako ovinut vláknem ; 

 ústí šikmé, napříč eliptičné, patrem málo vykrojené 

 a na straně zevní malinko přihranatělé; obúsií 

 na horním kraji jen trochu protažené, na patře 

 spojené. — Výška 4 mm., šířka 18 mm. 

 Bydliště: bahnité rybníky, tůně, příkopy luční. 

 Naleziště: Brandýs n. L., Duchcov, Poděbrady, Smiřice (SI), Harta (Cyp.), 

 Zátava u Písku, Vodňany (Duda), Pardubice, Neratovice (Kš ), Sobčice, Ostroměř, 

 Bělohrad, Jičín (Sand.), N. Bydžov, Humburky (Kl.), Vraž a Tálín u Protivína 

 (Vař ), rvbník u Hloubětína (Nsk.^, tůně u Čelákovic a Kostelce n. L (Svob.), 

 St. Boleslav, Nymburk (Bb.), tůň ve Svatojanských proudech u Stěchovic, Lobko- 

 vice, Byšice (Rs.), Vysočany, Běchovice (Schobl), Mělník (Kuč), C. Budějovice, 

 Hluboká, Zástavka, Doksy (Pinč). 



Var. submarginata Jan. Skořápka menší, hřeben nezřetelný, 

 spíše jen jako čára než kýl, výše pošinutý, a závitky na obou stra- 

 nách skoro stejně klenuté; ústí široce eliptičné. — Výška 3 mm., 

 šířka 1 5 mm. 



Nachází se u Písku (Vař.), snad i u Harty (Cyp.). 



Druh tento jest i jinak proměnliv: jednak se někdy překládají závitky na 

 straně horní více přes sebe, a kotouč jest užší, jednak stává hřeben blíž prostředku 

 obruby; nahodí-li se obé pospolu, jsou pak skořápky podobny druhu následujícímu; 

 tak na pr. u Písku. 



Jest obecný v celé Evropě, na Kavkaze, v západní Sibiři, Arménii a Persii, 

 pak i v Alžíru. 



3. Planorbis carinatus Miill. — Okružák ostrý. 

 Vesmír XIX. str. 200, obr. 59, f. 2. 



Živočich šedý nebo žlutohnědý. 



Skořápka na dolní straně skoro 

 úplně rovná, na horní poněkud vpadlá, 

 tenkosténná, průsvitná, jemně rýhovaná, 

 lesklá, rohově žlutá nebo rohově šedá; 

 závitků jest 5 a jsou ostrým, vláknoviiým 

 hřebenem, který asi po prostředku 

 běží, opatřeny, při obrubě stlačeny, na- 

 hoře i dole stejně klenutv^ i vzmáhají se 



Obr. 



145. 



Planorbis carinatus Můll. 



