144 



formy hledí přičísti. — Čeští mlžové škeblovití jsou ješté velmi ne- 

 dokonale prostudováni, a jest žádoucí, aby se jich někdo ujal a je 

 snad monograficky zpracoval. 



Ve vývoji škeblovitých jest zajímavo, že samičky nechávají ralá- 

 data starým škeblím ještě nepodobná padati na dno, kdež tato čekají 

 na příležitost, aby se mohla chytiti ryby ; na té pak drží se delší dobu 

 a promění se zatím tak, že nabývají podoby dospělých kusův, načež 

 padnou na dno vody. Za službu tuto odměňují se aspoň rybce ho- 

 řavce, jíž ve svých žábrech odchovávají vajíčka a z nich vylíhlé malé 

 rybičky. 



Dospělejší škeble zdržují se v bahně a písku vod, zaryty jsouce 

 přídou a chodidlem se pomalu posouvajíce. Potravou jsou jim setlíva- 

 jící částky látek ústrojných. 



Vody s dnem kamenitým, jako potoky horské, nehostí škeblí, za 

 to vody stojaté a pomalu tekoucí bývají jimi hojně obydleny. Jsou 

 případy, kde jest jich množství takové, že dno vypadá, jakoby lastu- 

 rami dlážděno bylo. 



Celed škeblovitých mlžů zahrnuje rody tři, jež možno rozli- 

 šiti takto : 



1. Lastury mají pod vrcholy zuby a za nimi dlouhé 



lištny Unio Retz. 



2. Lastury mají toliko zuby, ale lišten nemají. Margaritana Schum. 

 ■:>,. Lastury nemají ani zubů ani lišten .... Anodonta Cuv, 



Rod I. Unío Retz. — Velevrub. 



Živočich jest mimo zavírací svaly připevněn třemi páry 

 svalů k lasturám : dva se upínají za předním svalem zavíracím, jeden 

 pak před zadním a slouží ku pohybování chodidla. 



Lastury podlouhle vejčité, na přídě kratší a zaokrouhlené, 

 vzadu (za vrcholy) prodloužené a súžené, kromě toho na předku 

 tlustostěnné, na zadku tenčí. Vrcholy jsou široké a poněkud vyčnělé. 

 Zámek se skládá ze zubů hlavních a jest na pravé lastuře jeden, na 

 levé jsou dva; za nimi pak jsou dlouhé lištny, tolikéž na pravé lastuře 

 jedna, na levé dvě; jest pak to uspořádáno tak, že vyniklina lasturv 

 pravé zapadá do mezery na lastuře levé. Svaz jest vždy vně patrný. 



V Cechách žijí jen tři druhy. Uherský badatel J. Hazay rozeznal na mla- 

 dičkých kuších ve své vlasti dle různých vypukiinek na neporušených vrcholech 

 lasturek jen tytéž tři druhy, a u nás jest tomu zajisté též tak. U kusů dospělých 

 ovšem není po oněch vypuklinkách obyčejně ani stopy, poněvadž právě v těch 

 místech bývají lastury rozežrány. Zdá se, že velevrubové, kteří ve vodách neváp- 

 nitých žijí. nejvíce znetvoření tomu podléhají, a někdy nezbývá z povrchu nic 

 zdravého než poslední přírůstky. Tyto bývají pěkně zřetelný a temnou barvou 

 označeny. Kdyby přírůstky tyto roční dobu znamenaly, museli bychom za opravdu 

 dospělé kusy pokládati ty, kteří jich aspoň deset mají, čímž by i trvání života mlžů 

 těchto bylo vyměřeno 



Počet druhů v oblasti palaearktické žijících nelze stanoviti číslem, poněvadž 

 pojem druhu u různých spisovatelů jest velmi různý. 



