ISI 



prohnutf, hnědf a na povrchu málo patrný-; přírůstky jsou dosti 

 husté a nepříliš vyznačené; pokožka má barvu smolové černou nebo 

 hnědočernou, slabé lesklou ; perleť Jest modravé bílá, obyčejné červené 

 nadchla, živé doužkující se skvrnami olejové mastnými; zuby zámkové 

 jsou silný, kuželovité trojúhelné, vroubkované a rýhované, na levé 

 lastuře dva, na pravé jeden ; lištnv jsou zastoupenv jen dlouhým, 

 tlustým mozolem ; otisk svalový přední jest hluboký, ledvinitý, na 

 předku hlaukv, dále hrbolatý; zadní jest vejčitý; vtisk pláště jest 

 slabý. — Délka loo mm., výška 45 mm., tloušťka 30 mm. 



Bydliště: řeky. 



Naleziště: Ve všech menších řekách a potocích Šumavských (SI.), v Otavé 

 u Písku (hojné, Dědeček), v Horažďovicích (Ladmann), v potoce u Prachatic (Šand.), 

 v Divoké Orlici nad Nekoří (Dr. Ant. Fric), Zlatá Koruna (v nápiavu, Blažka), 

 Vltava (horní), Bianice u Vodňan (Duda). Na Sušičku perlo ce se nedaří valně, ba 

 spíše hyne, a místy již úplně vyhynula; udržuje se jen ve mlýnské stoce (asi 600 

 kroků dlouhé) vedoucí z Otavy na mlýn v Malé Chmelně (P. Kub.) Reka Zdobnice 

 (přítok Divoké Or'ice) u Německé Rybné (Kopecký). 



Kdysi žily perlovky též v Ploučnici, nyní však o tom ani A. Schmidt zmínky 

 nečiní. P. Arn. Hanisch, inspektor velkostatku Waldsteinského v Třebíči, sdělil se 

 mnou, že hraběnka Marie Wal jsteinová má nádherný collier z perel ploučnických. 



Velikosř výše udaná jest průměrná, a značně menší kusy jsou nedospělé. 

 Větší bývají málo kdy. Největší exemplář, který jsem viděl, má P. Kubeš z Otavy 

 u Sušice; jest i35 mm. dlouhý, 70 mm. široký a 40 mm. tlustý, i váží 246 dkg. 

 Lastury zavřené nepřiléhají všude k sobě, nýbrž jsou na přídě až na 6 mm. od 

 sebe rozchlípeny Dolní kraj má hluboko vmáčknutý, jak to u starých kusů bývá; 

 čím mladší perlovka, tím rovnější má kraj dolní. 



Perlovky tvoří perly tím spůsobem, že živočich se snaží cizí malinký předmět, 

 jako zrnéčko písku nebo snad i cizopasníka nějakého, když se mu do p'áštč dostal, 

 přizpůsobiti tak. aby mu tlaku nepůsobil, obaluje jej hmotou perleťovou. — Dříve 

 pěstovaly se v některých řekách českých perlovky a hájily pečlivě, nyní, dle zprávy 

 p P. Kubeše, ještě kníže Kinský pěstuje a chrání je na Horažďovicku a kníže 

 Schwarzenberg v Kestranech u Protivína. Viz Vesmír r. II. „O perlách" a r. XVI. 

 „O perlolovu na Vltavě« a tamtéž poznámku na str. i3i. 



Druh tento nachází se ve střední a severní Evropě. 



Rod 3. Anodonta Cuv. — Škeble. 



Z i v o č i c li veliký; ze tří páru svalů nožních jest ten, který 

 se u velevrubň pod vrcholv na lasturv připíná, hned pod plástem 

 zvápenatélý a nedostupuje až k lasturám ; žábry jsou po celé délce 

 s pláštěm spojeny ; makadla jsou na každé straně ijst dvě, až do polo- 

 vinv spolu srostlá. 



Lasturv bez zámku, tenké a křehké; vtiskv svalové jsou 

 slabý; při vtisku přediuho svalu zavíracího jest jen dolní vtisk svalu 

 nožního. 



Tvarem jsou škeble velmi promenlivv, a nékteři spisovatele uzná- 

 vají jen málo druhů, k nimž všeckv známé tvary přidružuji bud ja- 

 kožto variety nebo ťormv, jiní zase v každé odchvlce spatřují druh 

 samostatný, jichž pak mají celé řady. Na lasturách škeblí není ani 

 zámku ani jakéhokoli kriteria, tak že jich nelze než dle obrvsu od- 

 ríizfiovati. Není však pochybnosti o tom, že jsou tvarv, jež se nám 



