152 



pod Žádné jméno dobře nehodí, ba bylo pozorováno, že jistý t. zv. 

 druh do vody jiných vlastností přesazen byv, také v jiný t. zv. druh 

 se proměnil. Mohli bychom tedy s S. Clessinem uznávati pouze druhy 

 dva, jež by pak obsahovaly četné odrůdy, ale konec takového počí- 

 nání bv byl ten, že bychom přece jen zase v praxi drželi se starých 

 jmen, neboť bez těchto ničeho bychom nepořídili. Zmíněný badatel 

 totiž drží se jen druhů těchto : Anodonta complanata a Anodonta 

 mutabilis. Prvá jest opravdu samostatným druhem, kdežto druhá za- 

 hrnuje v sobě snad všecky známé škeble středoevropské. Tím však 

 spomoženo není, anoť se dosud ani opravdu neví, patří-li všecky ony 

 formy skutečně jednomu druhu. My tedy přidržíme se starších jmen, 

 pod nimiž si budeme moci umístiti své nálezy s jistým stupněm ji- 

 stoty. Není třeba pak míti níže vyjmenované tvary za více než stře- 

 diska, okolo nichž si všecky nalezené formy seskupíme, a nemusíme 

 pokládati je za pevné druhy, jichž v přírodě beztoho není. Kdo pak 

 v našich tvarech skutečně druhy spatřovati chce, tomu bude rozdě- 

 lením naším také poslouženo. 



Škeble obývají po přednosti ve vodách stojatých, u nás hlavně v rybnících, 

 leč nacházejí se též v tišších nnístech řek. 



Dospělé kusy nutno rozeznávati od nedorostlých. Kdy škeble dorostlá jest, 

 není snadno pověděti. Dle periodických přírůstků lze však přece věk odhadnouti; 

 je-li jich málo, jsou-li široký, a velikosť lastur při tom značně menší než jak dále 

 udáno, nemožno pokládati kus za vyspělý. Mladá individua bývají plochá a štít 

 často tak na nich vyvýšen, že bychom je snadno mohli nesprávné určiti. 



Škeble jsou obyvateli celé země, a kolik druhů žije v oblasti palaearktické, 

 není, tak jako u velevrubú, možno udati. Různých forem v různých zemích jest 

 ovšem na sta. 



I. Anodonta cygnea L. — Škeble veliká. 



Živočich jasně žlutý s červené žlutým chodidlem. 



Lastury zvláště uprostřed velmi nadrauté, široce v e j č i t é, 

 rovnoběžně s kraji vlnovitě prohýbané, tenkostěnné a velmi veUké; 

 přední konec široký, zadek asi půldruhékrát delší a také široký, ke 

 konci s obou stran stejnoměrné súžený a zaokrouhlený; horní 

 kraj krátký, skoro přímý, dolní kraj velmi vyklenutý, do předního 

 i zadního "kraje pěkným obloukem přecházející ; vrcholy nadmuté, 

 ale přece nevyniklč, prostředku horního kraje přiblížené, 

 obyčejně otřelé a svraštělé; štítek nezřetelný, štít se stran málo stla- 

 čený, tupým a nedosti zřejmým úhlein od zadního kraje odrůzněný; 

 svaz jest pevný, hnědý; přírůstky nestejně vyznačené; pokožka špinavé 

 žlutá, s mezerami přírůstků hnědými a mimo to s šedězelenými, 

 hustými, od vrcholů k zadku směřujícími paprsky, jež hlavně pod 

 štítem zřetelně vystupují; perleť modravě bílá, čistá; otisky svalů jsou 

 zřetelně vyznačeny. — Dél. 190 mm., výš. 90 mm., ti. 60 mm. 



Bydliště: rybníky se dnem bahnitým a snad i tiché zátoky řek a stará jich 

 ramena. 



Naleziště: rybníček v Krči u Prahy, rybník v parku Chotébořském, Něm. 

 Brod, Humpolec (!), Počátky (,Petr), Jičín, Bělohrad, Ostroměř (Šand.), Ústí n. L., 

 Pardubice, Hořice, Poděbrady, Kohn, Hradec Král.; ve Vltavě a Mži (SI.), Vodňany, 

 Soběslav, Smrkovice, Dobešice, Dobev a řeka Otava u Písku (Duda), C. Budějovice 



