'54 



zůstává beze skvrn. Prohýbaný povrch způsobuje i na straně vnitrní hotové brázdy. 

 Není věru vždy snadno rozeznati, máme-li před sebou tento tvar či škebli celiskou. 

 Vytknouti sluší, že škeble veliká má vrcholy poblíž středu kraje horního, dolní 

 kraj pak značně ven prohnutý, a že zadek není náhle otupen, jakoby uťat byl. 

 Také rumčlkové začervenalá barva chodidla padá tu na váhu. Škeble veliká jest 

 vzácnějším zjevem než se obyčejně myslívá, poněvadž se veliké kusy škeble cellské 

 snadno za škebli velikou pokládají. Býváť Anodonta cellens's někdy značných roz- 

 měrů, jichž ponejvíce v rybnících nabývá, a jest pak pochopiteino, že veliká Anod. 

 cellensis určí se za Anodonta cygnea. .lest k tomu jisté zkušenosti potřebí, aby 

 se obě rozeznaly, a dlužno všecky znaky v popisu udané přesně srovnávati. 

 Myslím, že jen bohatší materiál z různých vod snesený podá možnost správného 

 rozeznávání. Avšak vftlikosť Iřstur žádá ve sbírkách mnoho místa a ovšem tím 

 více, čím četnější kusy se ukládají A toho právě jest třeba u živočichů tak velice 

 proměnlivých. Ze ostatně i zkušené oko bývá u velikých rozpacích, co má v na- 

 sbíraných škeblích spatřovati, přiznávám opravdově. Nemohu potlačiti podezření, že 

 některá výše vyjmenovaná naleziště platí spíše formě následující, nepatří-li formě 

 Anodonta eucypha Bgt., jež jest táhlejší, anať délka přídy více než dvakrát obsa- 

 žena jest v délce zádi; tato pak vybíhá v široce otupený zoban; vrcholy jsou 

 nadmuty, málo vyniklé a blíž konce předního. 



Vlastí škeble veliké jest severní a střední Evropa. 



2. Anodonta cellensis Schrott. — Škeble cellská. 



Vesmír XX., str. 76., obr. č. 32. f. A. 



Živočich žlutavý, s chodidlem a žabrami hnědožlutými, kraj 

 plážtě vzadu temněhnědý, na předku žlutavý-; makadla šedohnědá. 



\ 



Obr. č. 181. Anodonta cellensis Schrott. 



Lastury veliké, podlouhle v e j č i t é, nadmuté, tenko- 

 stěnné, drobivé; přída krátká, zaokrouhlená; horní kraj s dolním 

 skoro rovnoběžný, oba skoro přímé ; zadek jest sestupujícím krajem 

 horním a náhleji wstupujícím krajern dolním súžen, ale na konci 



