1 63 



u Cern. Kostelce (Vejdovský), Rychnov n. Kn. (Kop.). Opatovice na Cáslavsku (J. 

 Kuč), Sušice (P. Kub.;, Třeboň (Weinz.), Pardubice, Lhota pod Libčany u Hradce 

 Král. (Košť.), tůně mezi Neratovicemi a Libiší (hojnč, mal. sekce), túné u Čelákovic, 

 císařská louka u Prahy (Svoboda), v náplavu^ potoka za Radotínem (týž), Poděbrady 

 (Kl.), tůně mezi Bráníkem a Hodkovičkami, Židovské pece u Zizkova, tůň povltavská 

 u Zlíchova, Chuchle (Tocl), Nové Strašecí (Bab.), Hradec Král. (Uzel , Labe 

 u Svádova, kaluže u Bohušovc (Wiesnen, Něm. Brod, Ro- 

 zkoš, Veselíce, Chlistov, Šlapánov (!), Počátky, Rimberk, 

 Žirovnice (Petr), Podlešín u Slaného (J. Kuč.), Nasavrky 

 (Kudrna), Kutná Hora (Zavadil). 



Var. niicleits Siud. Lastury obyčejné menší, 

 kulovité, velmi břichaté nadmuté, tak že, 

 jsou-li obé chlopné zavřeny, netvoří dole 

 hrany; vrcholv velmi široké vystupují poněkud 

 nad kraj horní. — Dél. 7 mm., výš. 7 mm., ti. 



6 mm. 



Naleziště : Dobrín u Sušice (P. Kub.), Pilský rybník 

 uBorohrádku (Tocl). 



Okružanka rohovitá jest druhem proměnlivým ; brzy 

 jest více, brzy méně nadmuta, tu nacházejí se kusy s krajem 

 dolním pěkně obloukovitým, tam zase se skoro rovným. 

 Není vzácností, že jsou vrcholy čepičkovité, avšak u všech 

 kusů z téhož naleziště to nebývá, i )sou v tom případě 

 čepičky vypouklé; nutno pokládati individua taková za na- 

 hodilá. Největší nadmutost lastur jest asi uprostřed výšky. 

 Při lasturách zavřených pozorovati někdy, že obě spolu 

 tvoří na dolní straně dosti ostrý úhel, a sám kraj jest pak 

 jako rezavý; na takých kusech založil Normand svůj druh 

 Sph. scaldianum; co však nyní pod tímto jménem mezi 

 konchyliology koluje a též v knihách se vyobrazuje, nemá 

 s věcí Normandovou společného nic. V Cechách ostatně 

 okružanka taková dosud nebyla nalezena. 



Velikost lastur bývá častčji menší, než jak za popisem udáno, a málokdy pak 

 větší. V mé sbírce jsou kusy české nanejvýšii mm. dlouhé. 



Jest to, jak už z vypsaných nalezišť viděti, nejobecnější okružanka česká. 



Vlastí druhu tohoto jest snad celá Evropa. 



Obr. č. 189. 



Sphaerium corneum 

 var. nucleus Stud. 



Sphaerium ovále Fér. 



Okružanka vejčitá. 



Živočich nebyl popsán. 



L a s t u r v zaokrouhlené kosočtverečné, 

 málo nadmuté, velmi jemné rýhované, lesklé, tenko- 

 stěnné, žlutavě šedé ; přída sotva súžená, zaokrouh- 

 lená ; zadek tupý, rozšířený; kraj horní na 

 obou koncích tupými úhly obmezený, krátký, trochu 

 vypoukle prohnutý, do zadu šikmo vystoupavý; zadní 

 kraj šikmo uťatý, dlouhý, málo ohnutv; dolní kraj 

 slabě obloukovitv ; vrcholy malé, úzké, málo vyniklé ; 

 hlavní zub zámkový na pravé lastuře velmi dlouhý, 

 tenký, málo ohnutý, na zadním konci trochu stlustlý 

 a hlubokou rvhou skoro vidličnatč rozštěpený. — 

 Délka 7 — 10 mm., výška 5'5 — 7'5 mm., tloušťka 

 4 mm. 



Obr. č. 190. 

 Sphaerium 

 ovále Fér. 



