"Kan något ytterligare göras för studiet 

 av den svenska insektfaunan?' 



Ett diskussionsinlägg 

 av professor John Sahlberg, Helsingfors. 



Denna fråga, som av doktor Ammitzböll väcktes till liv i 

 förra numret av \år tidskrift, har på flera håll uppmärksammats. 

 Ett intressant inlägg i diskussionen utgör nedanstående utdrag ur 

 ett brev till tidskriftens redaktör och vilket med prof. Sahlbergs 

 medgivande här införes. 



»Den av herr Ammitzbüll väckta frågan har även intresse- 

 rat mig ganska mycket, och då jag en längre tid än kanske nå- 

 gon annan nu levande entomolog sysselsatt mig med exkursioner 

 i vårt land, det är mer än 50 år, har även jag kommit att tänka 

 på insektfaunans förändring. Att en sådan och en ganska väsent- 

 lig försiggår är alldeles tydligt, och tyvärr består den bl. a. däri, 

 att flera arter bliva sällsynta samt helt och hållet dö ut. Detta 

 överensstämmer för övrigt med min världsåskådning. Jämförelse- 

 vis få äro de arter, som flytta in. Följden blir nog den, att vi 

 t. ex. här i södra Finland om ett par hundra år ha en mycket 

 fattigare insektfauna än för närvarande. Detta förorsakas nog 

 av den s. k. »kampen för tillvaron», som är en förstörondc, ej 

 en uppbyggande företeelse inorn den organiska världen och i vil- 

 ken naturligtvis »Homo sapiens, naturae regnorum tyrannus», 

 spelar huvudrollen. Hur kulturen inverkar på insektfaunan direkt 

 eller indirekt ligger i öppen dag. De stora oröjda skogarna hysa 

 icke få intressanta insekter, som ej kunna finna medel för sin 

 existens, sedan skogarna bliva »städade och ordnade», och många 

 sumpiga kärrmarker med sin egendomliga fauna visa ett helt an- 

 nat utseende i entomologiskt hänseende, sedan de förvandlats till 

 bördiga ängs- och åkerfält. Men även en långsammare föränd- 

 ring av en lokal kan åstadkomma en väsentlig förändring i dess 

 insektliv. 



Här i närheten av Helsingfors fanns kort innan jag blev 

 student år 1865 ett litet träsk, omgivet av ett kärr (flackmosse 



