58 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT igi6. 



arten nu blivit allmännare än för ett sekel sedan. (Exempel : 

 Ancliomceuus obscurus = oblot2gus och Gyrop/iana boleti.) 



Att många arter utbreda sig alltmer västerut är tydligt, men 

 det är vanskligt säga vilka alla som göra det. Endast om dag- 

 fjärilar, som äro lätta att observera och hava talrika liebhabrar, 

 kan man draga mera berättigade slutsatser, men även därvid 

 måste man vara försiktig. 



Cocnonympha Hero var förut känd endast frän sydligaste hör- 

 net av vårt land. Nu har det visat sig, att den flyger allmänt 

 i Tavastland ända till dess västligare delar. Parnassiiis apoUo 

 uppträdde år 19 14 talrikt kring Päijänne och hade förr under 

 många är ej observerats i Jyväskyla-trakten. I dessa fall skulle 

 jag vilja se en förändring; men då Tengström i sin »Catalogus 

 Lepidopterorum faunae fennicae prtecursorius» i86g för Argyn- 

 nis Freja anför endast provinserna Lappland och norra Öster- 

 botten, och vi nu veta, att denna fjäril på lämplig lokal och tid 

 ingenstädes inom vårt område behöver sökas förgäves, tror jag 

 ingalunda, att denna fjäril på sista halvseklet blivit allmännare 

 och mera utbredd, ty jag vet, att så mänga ivriga fjärilsamlare 

 förbisett och försummat kärrfjärilarna. 



På grund av det anförda tror jag frågan om insektfaunans 

 förändring är mycket invecklad och svårlöst, samt att man borde 

 behandla den i sammanhang med frågan om orsakerna till denna 

 förändring, vilket vad växtätande insekter beträffar ofta nog kan 

 göras. För ett par tiotal år sedan härskade här i Helsingfors 

 en ofantligt stark höststorm, varvid granskogarna i närheten brö- 

 tos ned. På sådana ställen uppväxte sedan frodiga asjitelningar, 

 på vilka under några års tid förekom i största ymnighet Lina 

 iremulœ, som eljest varit en stor raritet och nu åter småningom 

 försvunnit 



De av herr Ammitzböll anförda axemplen från fjärilarna 

 äro nog av intresse, så vitt det gäller ett allmännare uppträdande. 

 Beträffande Dasypolia tevipU har även jag mycket brytt min hjärna. 

 Arten har vissa höstar träffats tämligen talrik mitt inne i staden, 

 sittande på husväggar, och det har varit en gåta var larven le- 

 ver, då större umbellater ej finnas på nära håll. Synnerligen in- 

 tressant vore, om det kunde konstateras, att larven verkligen kan 

 leva på potatis. 



I huvudsak ber jag slutligen få framhålla, att det vore av 

 stor vikt, att Sveriges fauna bleve nogare undersökt. Härtill be- 

 hoves enligt min tanke följande: 



1. Sann vetenskaplig fosterlandskärlek! 



2. Iver att samla, väckt redan i unga är. 



3. Faunistiska handböcker. (Vi stå i Finland i stor tack- 

 samhetsskuld till Sverige och svenska entomologer för sådana.) 



4. Privata samlingar i mängd. 



