DAVID LJUNGDAHL: NÅGRA LEPIDOPTEROLOGISKA ANTECKNINGAR, 73 



torde därför det anmärkningsvärda med mitt fynd vara den 

 sena flygtiden. Fjärilen synes vara tämligen lätt att infånga 

 på grund av sin rätt långsamma flykt. 



Pyranieis cardui L. — Imago infångad i tvänne all- 

 deles nykläckta exemplar $$ den ii och 29 aug. 191 5 

 (Blidö, Uppland). 



Vanessa urticae L. — Den 27 aug. 191 3 framkom ur 

 puppa parasitstekeln Pivipla exaniinaior Fabr. Denna stekel- 

 art är som bekant mycket polyphag och har t. o. m. anträf- 

 fats som parasit på Coleoptera. Till dess långa värddjurs- 

 lista kan härmed tillfogas ovanstående art, från vilken den 

 ej förut är känd. 



Epinephele jurtina L. — Ur puppa framkom den 20 

 juli 191 5 (Stockholm) parasitstekeln Aniblyteles û;mrus TUOMS., 

 vilken art anses som sällsynt. 



Nemeobius luciiia L. — På en källäng av omkring 

 200 n ni. och rikligt beväxt med Pri))iiila officinalis anträf- 

 fades denna relativt sällsynta art rätt ymnigt i slutet av maj 

 och början av juni 1905 (Forstorp, Mellösa, Södermanland). 

 Trots flera utflykter åt olika håll i trakten och med aktgivande 

 på nyssnämnda lokalitets egenheter lyckades det ej att upp- 

 täcka någon annan fyndplats. 



Lycaena icarus Rott. ab. melanotoxa PiNClTORE- 

 Marott. — I »Internationale Entomologische Zeitschrift», 

 Jahrg. 8, har professor d:r COURVOISIER i Basel under rubriken 

 »Nomenklatorische Sünden und Probleme» i följd behandlat 

 ett antal Lycaenider, och ibland de under L. icarus RoTT. 

 upptagna var. och ab. förekommer en, vilken av PlNClTORE- 

 Marott (Giorn. di Agricolt. etc, 1873 p. 248 — 252, jämte 

 Giorn. di Scienza Nat. etc., 1879 ^- 3' ■^- ^4) givits namnet 

 melanotoxa (den svartbågiga). Denna ab. synes karaktäri- 

 seras av den bågliknande teckning, som å framvingarnas under- 

 sida uppstått genom att från den i fältet i b (i inre fläck- 

 raden) belägna dubbelfläckens främre hälft ett brett svart och 



