DAVID IJUNGDAHL: några LEPIDOPIEROLOGISKA ANTECKNINGAR. 89 



Triphosa dubitata L. — Puppan (fig. i8) mörkbrLiii- 

 svartbrun, matt och med ljusare ledgångar; 13—15 mm. lång, 

 till formen tämligen långsträckt och främre delen på rygg- 

 sidan svagt, takformigt tillplattad. Vingslidor överskjutande 

 4:de segmentets bakkant; antenn-, mellanben- och sugtung- 

 slidor ungefär lika långa, ofta något längre än de förra; bak- 

 benslidornas spetsar ofta framskjutande; alla dessa jämte övriga 

 främre partier fint rynkiga, vingslidorna dessutom med tyd- 

 ligt framträdande ribbförgrening. Segmenten i — 7 med kornig 

 skulptur (de grövsta kornen äro i spetsen snett kraterliknande 

 intryckta), de främre jämte bakryggen dock övervägande 



Fig. 34. Triphosa dubitata L. — Puppans bakända. 

 Teckn. av förf. 



rynkiga, det /ide i bakkanten liksom de sista utan egentlig 

 skulptur; lOide segmentet avtrubbat och i framkanten pä 

 ryggsidan djupt tandat. Cremaster (fig. 34) vid basen aysatt 

 mot segmentet, på undersidan med en liten grop; trind", ut- 

 dragen; i inre hälften grovt rynkig och på ryggen med ryn- 

 korna ett stycke nedlöpande på segmentet; utåt avsmalnande 

 i en lång, grov tagg, som ytterst är delad i tvänne utåtböjda 

 spetsar; dessutom med vanligen 4 mot spetsen förtjockade 

 och spiralböjda borst, varav 2 äro sidoställda (nära taggens 

 bas) och 2 ryggställda. 



Eiicosmia certata HCbn. — I början av juli 1914 in- 

 fångade jag, som förut nämnts (Ent. Tidskr. 191 5, P- 30' ^^^ 

 större antal larver av denna art. Ur en av pupporna fram- 

 kom den 9 febr. 191 5 ett från huvudformen rätt betydligt 

 avvikande $ -exemplar. Det skiljer sig förnämligast, som nedan- 

 stående fig. 35 visar, genom sitt betydligt smalare mittfält, 



