96 



ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT iqiö. 



satt också en nyckelpiga pä bladen, vilket just ej var sa 

 märkvärdigt. Men sedan jag strövat fram och tillbaka en 

 stund, t\xkte jag det var rätt besynnerligt, att nyckelpigorna 

 allt fortfarande sutto stilla på alldeles samma platser jag 

 först såg dem. Dessutom föreföll det också, som om deras 

 täckvingar voro bra mörka. Alltnog, jag började skärskåda 

 dem något närmare. Det visade sig då, att en liten parasit- 

 stekel angripit dem och fängslat fast dem vid bladen. Under 

 dem satt nämligen en liten gråbrun stekelkokong och mellan 

 dennas yttersta, glesare trådar voro nyckelpigornas ben sä- 



Coccinella --punctata, fången i Periliius terminatus'' 

 kdkongtrådar. (Orig. ) 



kert tjudrade. Att den förpuppade parasitstekellarven levat 

 av nyckelpigan var ju klart, ty ehuru ännu vid liv syntes 

 dock nyckelpigan slö och lidande. Täckvingarnas röda färg 

 var mörknad, och det under vanliga förhållanden glänsande 

 och prydliga djuret hade i fångenskapen hunnit nedsölas av 

 det kringrykande landsvägsdammet. Då jag lyfte upp täck- 

 vingarna, visade sig bakkroppen vara hopsjunken och tunn 

 som ett löv. 



Jag medförde några angripna exemplar hem. Ett lös- 

 gjorde jag försiktigt från sin kokong. Befrielsen var dock 

 till föga glädje, ty bojorna och parasiten hade gjort nyckelpigan 

 svag, och gången var därför den sjukes stapplande. Dagen 

 därpå dog nyckelpigan. Ett annat orubbat e.xemplar levde ett 



