FRiTHioF nordström: lepidopterologiska notiser. 119 



med den i inre mellanfältet stående ljusa fläcken. Ett ex, 

 har den fjärde fläcken från framkanten räknat försedd med 

 tydlig, svart mittpunkt. — Ett av mina ex. når ej upp till 

 högre vingbredd än 30 mm. (Ekerö "^/t 191 3). Hos ett ny- 

 kläckt individ, Runmarö ^Ve 191 5, äro de eljest svarta 1. svart- 

 bruna teckningarna betydligt ljusare — brungrå — å både 

 över- och undersida än normalt. 



Argynnis eupJirosyiie L. Ett ex. mäter endast 31 mm. i 

 spännvidd. I »Nord. Fj.» uppgives flygtiden till »maj— juni, 

 norrut i juli». Jag har i stockholmstrakten funnit flygtiden 

 vara juli( — aug.). 



Ur en puppa kröp "Vs 191 5 en cm .-lång, gulaktig flug- 

 larv ut mellan huvud och thorax. Imago ^^U: Exorista fiin- 

 hriata Meig. 



A. papliia L. En $ mäter i spännvidd endast 52 mm.; 

 2 andra J^c^ nä ej heller upp till »Nord. Fj:s» minimimått, 

 60 mm. En ab. valesina EsP. ? togs å Ekerö ^^/t 1914-^ 



Erebia ligca L. En $ från Värmdö mäter ej mer än 

 37 mm. mellan vingarna, flera andra från olika orter över- 

 stiga ej 40 mm. (»Nord. Fj.»: 42 — 48). 



Satynis seniele L. En $ mäter endast 33 mm., under- 

 stiger alltså »Nord. Fj:s» minimimått med icke mindre än 

 1 1 mm. 



Pararge Jiiera F. En cT mäter 37 mm. 



Apiiantopiis Jiyperantlms L. En J mäter endast 33 mm. 



Epincphelc jiirtiua L. Ur flera puppor från Enskede, 

 Södermanland, 191 5 erhölls i juli parasitstekeln Ichneumon 

 caloscelis WSM., en ur varje puppa. 



Coenonyviplia pampliilus L. Exemplar å 25 mm. äro ej 

 ovanliga. Några av mina ex. ha å bakvingarnas översida, 



tynna Esp. att denna tredje fläck är mindre än den andra hos athalia, me- 

 dan den hos dictynna är lika stor som denna. Detta kan man således ej 

 lita på som differentialdiagnos. Dessa arter skiljas ju lättast (se >-Nordens 

 Fjärilar») genom den rad mörka punkter, som hos dictynna står i j-ttre mel- 

 lanfältet, men som saknas hos athalia. 



' I Internationale Entom. Zeitschrift, Guben, för -7> 19 16 påpekar 

 professor Dr. von Linstovv, i en uppsats om ^a^/n'«-aberrationer, det av 

 de flesta författare begångna felet att angiva, det blott Ç varierar till ab. 

 valesina Esp. Såväl han själv som några andra angifna författare ha även 

 funnit ab. (f valesina Esp. 



