124 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1916. 



curtula några gånger. — Cnrtula har jag vid flera tillfällen 

 tagit som larv på Popiihis balsainifera. 



Lasiocampidae, 



Lasiocaiiipa trifolii ESF. Två larver, funna å Runmarö 

 i juni 191 5, åto helst blommorna till rödklöver. I början av 

 juli spunno de i mossan sina ljusbruna, svagt njurformiga, 

 hårda och fasta, 25 mm. länga kokonger. Dessa äro tätt 

 besatta med fina, mörka, knappt millimeterlänga borst, vilka 

 vid beröring lätt lossna och fastna i fingrarna. 



Macrothylacia ruhi L, Aggen, som läggas i oregelbundna 

 högar eller klumpar, oftast dock i ett lager, anträtlas ofta på 

 telegrafstolpar oeh trästaket, på bladen av diverse träslag, 

 björk, sälg m. fl., jag har även funnit dem lagda runt ett 

 grässtrå ungefär som ringspinnarens ägg, men utan den ord- 

 ning, som utmärker dessa senare. Larven anträffas särdeles 

 ofta på låga sälgbuskar i diken och ängskanter. 



Larverna anses ju höra till de svårare att få att över- 

 vintra. Man kan emellertid driva dem att förpuppa sig redan 

 på senhösten genom att hålla dem varmt och fuktigt. Jag 

 brukar hålla några stycken tillsammans i överbundna glas- 

 eller bleckburkar, som till V4 äro fyllda med jord, som hålles 

 jämnt fuktig och till V4 med mossa, samt försöka hålla en 

 temperatur av 30° C. eller mera. Då och då kan man även 

 bada larverna i varmt vatten. Efter en tid börja de så spinna 

 trådar, först till synes på måfå, sedan ge de sig ned i mos- 

 san, där de snart förfärdiga sina ovanligt långa och rymliga, 

 tunna kokonger. Dessa bruka stå mer eller mindre upprätt 

 i mossan med sin övre ända i nivå med mossytan, åldrig- 

 liggande. Puppan uppehåller sig än längst ned i kokongen, 

 än högst uppe i densamma, så att överkroppen t. o. m. stic- 

 ker upp ur öppningen i kokongens övre ända; om man i 

 senare fallet vidrör puppan, drager hon sig genast tillbaka 

 längre ned i kokongen, jag skulle nästan vilja säga röret. 



Jag har även lyckats bra med övervintring genom att 

 lägga larverna i en liten trälåda, som fylles delvis med jord 

 eller sand och däröver ett tjockt lager mossa. Denna låda 

 får stå ute under vintern, utsatt för väder och vind, endast 

 övertäckt med ett glest metallnät. I januari — februari kan 



