128 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT igiô. 



streck, är oftast mer 1. mindre mörkt utfylld, varigenom upp- 

 står en spad- eller rutformig fläck å varje ryggled (se fig. 2 

 a och b); å de bakre, särskilt den io:de och i i:te leden, bli dessa 

 snedstreck i sin yttre, intill den försvunna sidorygglinjen 

 gränsande, del förtjockade och förmörkade, ibland helt svarta, 

 varigenom ä dessa leder bildas 2 kilformiga fläckar (c); prick- 

 vårtorna äro ljusa, men hos mörka ex. tar ibland den mörka 

 pigmenteringen intill dem överhand, så att de synas mörkare 

 än grundfärgen. Sidolinjen är otydlig, något ljusare än grund- 

 färgen, eller saknas; i dess överkant stå de ljusa, svartringade 

 andhälen, vilka ofta runtom äro omgivna av ett litet svart 

 fält, stundom går från varje andhål ett mörkt, otydligt streck 

 snett nedåt — bakåt. ii:te leden har ibland ett ljust tvärstreck. 

 Huvudet är ljusare 1. mörkare brunt med 2 svarta streck, 

 utanför vart och ett av dessa ett ljust band och därpå åter 

 ett kortare och finare svart streck; ibland är hela pannan 

 mellan de 2 första strecken svart, varigenom huvudet verkar 

 svart med 2 ljusa streck (d). 



Larven äter gärna Taraxaaini, kål och Calendula, av 

 vilken senare särskilt blomknopparna och diskblommorna ätas. 



A. baja F. Larven lätt att driva. Jag har uppfött den 

 €X ovo med färska äppleskivor. Larven är Ijusbrun med drag- 

 ning i gult, grått, grönt eller rött, rygglinjen är ljus, smalt 

 mörkkantad, sidorygglinjen ljus, liksom rygglinjen ofta upp- 

 löst i småprickar, sidolinjen bred, grågul — brungul, mellan 

 denna och sidorygglinjen är färgen oftast mörkare än å ryg- 

 gen. Ryggen är tecknad med mörka snedstreck, som mötas 

 i rygglinjen, varigenom bildas framåt öppna vinklar, dessa 

 snedstreck äro på utsidan vitaktigt kantade och övergå å de 

 sista lederna till bruna, kilformiga fläckar, som å ii:te leden 

 baktill äro begränsade av ett vitaktigt tvärstreck, prickvår- 

 torna mörka, pä ryggen stå å varje led en framför sned- 

 strecket och en i bakkanten av detsamma. I överkanten av 

 sidolinjen stå de ockragula, svartkantade andhålen. Huvudet 

 är litet, gulbrunt med 2 korta, bruna bågformiga streck. 



Några ägg fann jag en gång (Djursholm ^Va 1915) på 

 översidan av ett björkblad och, så länge björk fanns att tillgå, 

 åto de med begärlighet härav. Larven lever ju eljest på 

 diverse örtartade växter, Taraxacum, Priiinila m. fl. 



