LITTERATUR. 



153 



og alene de lange, bojelige Ben bevirker, at D\ ret under saa- 

 danne urolige Forhold kan indtage en Hvilestilling. . .>> 



Ett av de mest intressanta och läsvärda kapitlen i hela bo- 

 ken är säkerligen förf:s framställning av »Overfladehinden og 

 Vandinsekternes Forhold til denne» (sid. 462 — 475). Förf. inför 

 här ett nytt, betydelsefullt, hittills förbisett moment till förklaring 

 av att »Havets og de ferske Vandes Dyresamfund i det store og 

 hele staar saa skarpt sondrede ovenfor hinanden, og at Hav og 

 Ferskvand kun med Vanskelighed og kun yderst langsomt in- 

 byrdes udveksler Former», och finner ett sådant i det förhållan- 

 det, att sötvattensorganismerna i mycket hög grad göra bruk av 

 »Overfladehindens Sammenhaengskraft > (»the surface film», Miall) 

 i motsats till havsdjuren, som nästan aldrig utnyttja den. Där- 

 för »medens man i Havet kun kan tale om tre store Dyresam- 

 fund : Dybhavets, det pelagiske og det littorale, vilde man i de 

 ferske Vande ikke helt med Urette kunne nœvne endnu et fjerde, 

 Overfladehindens eller Vandspejlets Dyresamfund». »Soerne ska- 

 ber her i sin littorale Region — till vilken 'Overfladehindens 

 Dyreliv ganske fortrinsvis inskraenker sig' — for sine Organis- 

 mer» — och det är »i ganske vjesentHg Grad Insekterne,, der har 

 vidst at utnytte Overfladehindens Sammenh^ngskraft som beerende 

 Princip» — ligesom en dobbelt Bund, foruden selve Sobunden 

 tillige Overfladen». På ett synnerligen klart och fängslande sätt 

 skildras ingående det bruk, som insekterna göra av ythinnan och 

 sättet, varpå de i detta hänseende äro tillpassade. Förf. har 

 här, väsentligen på basis av det för hithörande studier grundläg- 

 gande arbetet av F. Brocher, Les phénomènes capillaires et leur 

 importance dans la biologie aquatique. Annal, de Biol. lacustre, 

 Bd. 5. Bruxelles 19 10, sammanfört sina under en följd av år, 

 övervägande ute i själva naturen, gjorda specialiakttagelser till 

 en fyllig enhetsbild och har särskilt till kännedomen om Dytisci- 

 dernas, Hydrophilidernas och Mygglarvernas användning av 

 kapillärfenomenen här framlagt nya och viktiga bidrag. 



Hela arbetet igenom, vilket kapitel man än för tillfället vill 

 utvälja till studium, står författaren, kort sagt, för oss som en 

 rent gudsbenådad skildrare med en beundransvärd stilistisk talang 

 och en djup, suggererande känsla för naturens oändliga rikedom 

 och skönhet, vilket allt förenar sig att göra läsningen av boken 

 till en verklig njutning för varje bildad och lämna en rik be- 

 hållning. 



Till detta goda totalintryck, som man får av arbetet, bidra- 

 ger i icke ringa mån det rika illustrationsmaterialet, som med få 

 undantag är alldeles utmärkt och av vilket ej mindre än omkr. 

 35 % är originalbilder, samt den i allo präktiga och förstklassiga 

 utstyrseln, som gör det aktade förlaget all heder. Jag tror, alt 

 jag utan överdrift kan utsäga, att Wesenberg-Lunds bok står i 

 sitt slag oupphunnen i hela den biologiska litteraturen, och vi 



