156 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1916. 



subimago i början är vatten, torde dettas uttömmande följaktligen 

 få anses äga rum under subimago-livet, en kortare tid (i allmän- 

 het några timmar) före omvandlingen till imago, och icke, såsom 

 Fritze håller före, »entweder während oder gleich nach der letz- 

 ten Häutung, also dem Ausschlüpfen des Imago». 



Det gläder mig att kunna konstatera, det förf. numera är 

 väsentligen på reträtt från sin äldre uppfattning beträffande Ephe- 

 merid-larvernas näringsförhållande hän mot en enligt min mening 

 riktigare. I sitt arbete »Danmarks Insektverden», Kobenhavn 

 i8q9, pag. 695 karakteriserade förf. detsamma med dessa ord: 

 Dognfluelarverne er Rovdyr, der kaster sig over smaa Vand- 

 lopper og andet Kryb, der kommer i deres Nserhed», därmed 

 skattande ät den av Pictet, Fritze och många andra, isynnerhet 

 populärskribenter, företrädda åskådningen. Nu få vi däremot läsa 

 (sid. 21), att »de fleste Larvers Na^ring er vist udelukkende Gron- 

 alger og Diatomeer, enkelte snapper dog Smaadyr, hvor de kan». 

 Men alltfort sitta för förf. C/ûëû//-\a.v\erna »paa Blade og Stilke og 

 afventer lurande de talrike Smaakrebs, Orme o. s. v.» eller Eplic- 

 wfrcir-larverna i sina hål »auf Beute lauernd» (Wohnung, u. Gehäu- 

 sebau d. Süsswasserinsekt. pag. 56). Jag vill nu icke med förf. 

 »sporge en Daphnie, en Muslingekrebs eller en af Vandets Regn- 

 orme eller Myggelarverne om, hvilken Opfattehe de har af Dogn- 

 fluen i Larvestadiet», men vill i stället fråga min vän författaren själv : 

 har förf. månne någon enda gång sett verkligen en Ephemerid-larv 

 (lika gott vilken som helst) kasta sig över eller snappa dylika små- 

 djur? Sådant strider åtminstone emot min erfarenhet, samlad un- 

 der mångåriga studier av dessa djur både i akvarier och ute i naturen. 

 Sammanställda med undersökningsresultaten från ett stort antal lar- 

 vers — av olika släkten och arter — tarminnehåll, ha de bibragt 

 mig följande uppfattning i föreliggande fråga: i) alla våra nordiska 

 arters näring utgöres av mer eller mindre lerhaltig organisk de- 

 tritusj med större eller mindre inblandning av levande element, 

 såsom olika slags alger, vävnadsfragment av mossor och högre 

 växter, pollenkorn, djur och djurrester, som allt avgfiages frän 

 siibstratet, till vilket ändamål just deras mundelar på det närmaste 

 äro tillpassade; 2) de grävande formerna {Ephemera) kunna när- 

 mast betraktas såsom typiska detritusätare, livnärande sig av starkt 

 lerhaltig detritusgyttja, medan 3) hos såväl den natanta som den 

 reptanta typen av larver de mineraliska beståndsdelarne träda 

 starkt tillbaka och de levande elementen — i långt ö\ervägande 

 grad av vegetabiliskt ursprung — dominera; och 4) ingen enda 

 av våra larver har rovdjurstyp i sig. 



I fråga om parningen hos Ephemeriderna, som omnämnes å 

 sid. 38, har förf. i en punkt säkert icke träffat det rätta. »Med 

 kikkerten kan man iagttage», säger förf., hurusom under akten 

 »Hannen bseres ganske af Hunnen; den sidder under Hunnen, 

 saavidt jeg kunde se, med sammenlagte, nedad rettede Vinger» 



