roman: entomologiska naturförhållanden. 205 



och lianernas blad, blommor och frukter, emedan dessa sitta 

 alltför högt uppe och så intimt hopblandade, att nian ofta 

 ej säkert vet, vart nedfallna delar höra. Nu gör entomologen 

 den reflektionen, att alla dessa blommor i höjden naturligt- 

 vis ha sina besökare bland insekterna och en stor del av 

 frukterna sina skadedjur. De senare finner man rätt ofta, dä 

 frukterna fallit ned, men de förra.? Blommorna besökas ju 

 strax de slagit ut, om de nedfallna tar ingen hgnungsälskande 

 insekt någon notis. Här är ett område, där den tropiska 

 entomologien blott långsamt kan göra några framsteg, ty när 

 skogsträd fällas äro de ej alltid blommande, och ännu mera 

 sällan finns en insektsamlare till hands för att taga prov pä 

 de djur, som till äventyrs återvända till de fallna träden, innan 

 blad och blommor vissnat. — Av blommande skogsträd får 

 naturvännen då och då en glimt, varvid isynnerhet de träd 

 göra sig bemärkta, som blomma på bar kvist. Det påståen- 

 det är berättigat, att dessa träd ofta höras förr än de ses, 

 ty alla flygfän i kronan åstadkomma tillsammans ett surr, som 

 hörs ett gott stycke i skogens stillhet. Kan man så genom 

 någon lucka i trädkronorna få en bit utsikt Över det sjung- 

 ande trädet, så märkas snart nog med goda ögon eller ki- 

 kare en mängd rörliga prickar där uppe. Glädjen över det 

 intressanta skådespelet stores dock hos entomologen av för- 

 argelse över hans oförmåga att vara med på närmare håll. 

 Det är framför allt ärtträd (papilionacéer och caesalpiniacéer), 

 som locka dessa talrika insekter, varibland bisläktena Xylo- 

 copa och Centris torde spela en framstående roll. I bergs- 

 trakter äro antagligen de blommande träden lättare synliga 

 från marken än i Amazonas' lågland, men det är föga troligt, 

 att kronornas åtkomlighet är mycket större. 



Siinipskogen. 



Lantgårdarna äro naturligtvis om möjligt byggda på 

 mark, som höjer sig över flodernas högvattensnivå. På många 

 håll är emellertid sådan mark sällsynt, och där måste husen 

 uppföras på pålar för att nå över den under halva året sänka 

 grunden. Dessa månader, februari — juni eller så omkring, 



