roman: entomologiska naturförhållanden. 207 



insekter, isynnerhet svarta Trigoiia, dess päronformiga, saftigt 

 svampiga »frukter» (egentligen uppsvällda fruktskaft) hemsö- 

 kas av getingar, som äta sig långt in i köttet och med svå- 

 righet låta bortjaga sig. I skogsträden, bland vilka Ficus- 

 arter ej äro sällsynta, hänga från de grova grenarna meter- 

 långa grå myrbon av spröd pappersmassa, ett slags ersättning 

 för »myrträdgårdarna» i den höglända skogen och liksom 

 dessa vid beröring levererande massor av små ilskna svarta 

 formicider. 



När igapo-skogen är översvämmad, befares den med för- 

 del i kanot, men hälst med infödd roddare, ty risken är stor 

 att komma vilse i detta trots sina omväxlande och intressanta 

 detaljer så enformiga mellanting mellan vatten och land, där 

 ungefär samma omgivning upprepas i oändlighet. Vid den 

 tiden blomma trädens orchidéer — - de flesta ha emellertid 

 oansenliga blommor — stundom även många träd och buskar 

 trots det djupa vattnet. Av insekter ses emellertid rätt litet 

 utom myr-, termit- och getingbon i träden, där säkerligen 

 även flertalet övriga insekter ha sin varelse. Fjärilar och troU- 

 sländor ses naturligtvis allt emellanåt flyga förbi, de senare 

 dock ej så talrikt som man skulle vänta. Pä trädstammarna 

 sitta ofta nära vattenkanten mörka, långbenta spindlar, som 

 undvika närmare bekantskap genom en blixtsnabb förflyttning 

 till stammens frånsida eller i nödfall över vattnet till ett an- 

 nat träd. Några meter upp på träden upptäckas ofta små 

 mörka flädermöss med ljus teckning på ryggen, vilka med 

 huvudet nedåt (fastän ej hängande) bespeja den annalkande 

 båten och med en kort lov genom luften uppsöka en avlägs- 

 nare stam. 



Vatteninsekter. 



De talrikaste vatteninsekterna äro utan tvivel »skräddarna» 

 (hydrometrider och gerrider), välbekanta från våra vatten, 

 men här uppträdande i skaror på tusental, varemot våra vir- 

 velbaggar (gyrinider) äro sparsamt representerade av små 

 arter, som på det kända sättet snurra runt pä vattenytan. 

 Ett par representanter för insektgrupper, som ej bruka ha 

 med vattnet att göra, äro egendomliga för Sydamerika. Den 



Entomol. Tidskr. Arg. ,77. Haft j — 4 (içi6). 14 



