22 2 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1916. 



Subgenus Limnotrechus StÂL. 



L. asperns FlEB. — Fyjidortcr. Gästrikland: skogskärr 

 vid Lapphällan, en halv mil söder om Gävle, ^^/ö. Exemplaret 

 var vingat, i vingad hona i pöl vid Björke, Hille socken, 

 ''/e. I ovingad hona från ett litet skogskärr vid Tolvfors, 

 Gävle. Thorax var otydligt brun, nästan svart, vilket ofta 

 tycks vara fallet med forma aptera. 



L. argentatus SCHUMM. — Arten går mycket längre mot 

 norr än vad som framgår av litteraturen. Förut känd endast 

 från Östergötland, Västmanland och Upland. 



Fyndorter. Småland: Anebysjön, Flisby socken, ^"/o. 

 Tvä ex. i en liten tjärn vid Stenkar, samma socken, ^^/e. — 

 Västergötland: Torsjön. Algarås socken, ^/s. Mjöserudsjön, 

 Björkäng socken, ^*/7.^ Gästrikland: ett ex. i Valsjön, 

 Valbo socken, ^''/s. Storsjön vid Forsbacka bruk, samma 

 socken, ^/e. Sälgsjön, samma socken, enstaka exemplar i maj 

 och september. Några exemplar i Trösken, samma socken, 

 ^/g. Ganska allmän i Lillsjön (en liten skogssjö) vid Bönan 

 norr om Gävle, ^^/s. Storfjärden vid Hillevik, Hille socken, 

 '/e, vilket är nordligaste lokalen hos oss. 



Denna art tillhör egentligen sjöarna. Att den dock även 

 kan förekomma på andra lokaler visas av det föregående. 

 Emellertid tyckes den ej finnas i så små vattensamlingar, 

 som t. ex. odontogaster. lacustris och aspcrus, vilka ofta upp- 

 träda i diken och andra temporära vatten, t. ex. ytterst små 

 skogskärr. 



Velia Latr. 



V. currcns Fabr. — Arten förut känd från Skåne, Små- 

 land, Västergötland, Bohuslän och Närke. 



^ Rätt n;ira varandra ligga här två sjöar, en större, Månscrudsjön, 

 och eii mindre, vilken efter det å generalstabskartan upptagna bynamnet 

 Mjöserud kan benämnas Mjöserudsjön. På trakten kallas emellertid sjön 

 Mosjörudsjön, ehuru detta namn ingenstädes står att finna på kartan. 

 Huruvida kartans namn Mjöserud möjligen beror på fehydning kan jag ej 

 säkert avgöra. Likväl synes det använda folknamnet bättre överensstämma 

 med naturförhållandena på platsen, enär sjön är belägen på en s. k. mo 

 (tallmo). 



