an 
Rand sees vas deferens (eller oviducten) udspringe og forlåbe mod høire Side. Langs 
Gjællehulens høire Rand forlåber Reclum under Huden, saaledes at den kun er meget 
svagt synlig inde i Gjællehulen; som en lille (c. 1—14"" lang), af en rund Aabning gjen- 
nemboret, fritstaaende, cylindrisk Papil sees Tarmens Analende staaende frem indenfor 
Gjællespaltens forreste håire Deel. Loftet i Gjællehulen dannes af den beskrevne Tynd- 
kappeudbredning med de dertil hæftede Gjæller og det mod venstre Side og mere bagtil 
situerede Hjerte. 1 Gjællecavitetens forreste Rand findes, dog lidt mere mod venstre Side, 
et yderst svagt Udsnit, der som en applaneret ikke ganske smal Fure fortsælter sig med 
en ringe Retning til Håire henad Underfladen af den store Kappebræmme, i hvis Yderrand 
den frembringer et dybt Indsnit, der er meget tydelig synligt, naar Dyret betragtes fra 
Rygsiden; denne korte, hudede Halvcanals indre Begyndelse synes at svare til den svage 
Vinkel, Skallens Columellarrand danner ved sin Overgang i Forranden, medens dens ydre 
Ende sees som en nedentil aaben Fold"), beliggende median eller lidt over mod venstre 
eller undertiden håire Side, næsten over Roden af penis; efter mine, rigtignok ikke ret 
mange Erfaringer synes Beliggenheden af denne Fold idetmindste ikke altid indenfor denne 
Gruppe at kunne tillægges noget Værd som Arlsmærke, en Betydning, som Lovén synes 
at tilskrive den. 
Gjællerne. Gjællerne”) ere to og skraat tilhæftede til Gjællehulens Loft; de forlåbe 
nemlig skraat bagfra lil Hoire og forlil; den forreste er ikke lidt mindre end den- bageste, 
og strækker sig noget længere mod håire Side; den bageste naaer neppe saa langt over 
mod denne Side, men gaaer næsten heelt ned forbi Hjertet; hos M. zonifera (n. sp.) ere 
Gjællerne i det Hele noget større, især den forreste%). Gjællerne ere, den forreste mindre 
og bipeclinat, den bageste stårre og unipectinat; Gjællebladene ere indbyrdes frie, de i 
den forreste udgaae til begge Sider fra V. branchialis, og ere med den hele ovre Rand 
1, tab. 1 f. 1£, £. 2%. 
S)ktabs ist r6: 
3) Bliv. (1. c.) angiver kun een Gjælle hos den af ham undersågte Art (Sig. convexus, der idvrigt maaskee 
ikke hører til denne Slægt, s. ndf.); det kan dog neppe være nogen Tvivl underkastet, at Undersågeren 
her maa have feilet og overseet den forreste Gjælle, der paa mindre vel-bevarede Spiritusexem- 
plarer let kan lades upaaagtet, saaledes som det og er hændet mig selv ved det første Individ, der kom 
til min Undersågelse. Der kunde vel være Forhold baade 1 Beskrivelse og Afbildning af den ved d. Ch. 
undersøgte Art [M. neritoidea (d. Ch )], som kunde gjøre dens Henfåring til Marsenia-Slægten tvivlsom, 
ikkedestomindre (see ndf.) har jeg troet at kunne drage den herhen; ogsaa han angiver kun een Gjælle, 
og til V, branchialis derimod en ,appendice ovale” (t. 47. f. 18); denne appendix sees imidlertid paa 
Fig. (Text og Fig. ere som sædvanlig ikke af ham selv sammenholdte) liggende aldeles udenfor og 
tilsyneladende uden Forbindelse med Pericardiet, og er vel netop den forreste og anden Gjælle. Ogsaa 
Quoy & Gaim. angive for deres Sig. Tonganus kun 1 Gjælle, der skal være meget svagt udviklet; i 
Begyndelsen havde de overseet den og anseet Dyret for en ,,pulmonat Gasteropodf. 
