14 
senia, men tilféier hverken der eller andetsteds nogen Art af det sidste Genus. Vi see 
her atter en længe bekjendt Slægt med flere endnu længere kjendte Arter slet ikke optaget 
i dette, det meest udforlige og meest betydelige specielle malacologiske Arbeide, som hid- 
til har været det naturvidenskabelige Publicum forelagt! Heller ikke Swainson 79%) havde 
været istand til — og alle Materialierne til Sporgsmaalets fuldstændige og endelige Løsning 
forelaae dog dengang — fuldelig at låse de indviklede Sporgsmaal, der knyltede sig til 
Sigareterne, om deres rette Benævnelse og den Plads, de maatte indtage i Systemet samt 
til hinanden indbyrdes; som Resultat af sine Undersøgelser i denne Retning antager han 
2 vidt forskjellige Grupper sammenkastede i een, den ene Cryplostomernes, den anden de 
Cuvierske Sigareters, og mener, at de- første som ægte Naticider maae skarpt udsondres 
fra de andre, hvis Navnerigdom han endnu foråger med et nyt, Chelinotus; dette er i det 
Væsentlige kun, hvad Gray mange Aar for har lært os; naar Swainson derimod opfører 
den nye Slægt, der sånderlemmes i Velutina, Coriocella og Chelinotus (strictius; med Sig. 
Tonganus, Q. & G. til. Typ.), som Part af de nacrerede, himmelvidt forskjellige Halio- 
lider: da skulle vi ikke beråve ham Æren for saaledes atter at have slaaet ind paa de 
gamle Conchologers urette, netop forladte Vei. Langt rigtigere har A, d'Orbigny op- 
fattet den sidste Gruppes naturlige Affinileter; i sin voy. dans V'Amer. mérid. 59%) har han 
indlemmet Cryptostomerne som en Underafdeling af Nalicidernes Familie, medens ,Lamel- 
laria, Mtg. og Coriocellaf heelt fjernes fra dem. Af saadan Mening ere ikke et Par nyere 
Forfattere, Adams og Lovell Reeve; i den malacologiske Deel af voy. of the Samarang>%1) 
synes disse Forfattere tilbåielige til at forene baade Marsenierne og Slomatierne i deres 
Familie Neritacea! — Forskjellige nye Arter, henhørende til denne Gruppe, som idvrigt 
ligger udenfor denne Afhandlings Formaal, ere efterhaanden blevne bekjendte; i andre 
Henseender kan vor Kundskab til den neppe siges at være bleven synderlig større. 
Endnu en tredie Gruppe staaer tilbage at omtale, den der til Typus synes at have 
H. neritoidea, L. Denne Linneiske Art synes ogsaa at have været Linnés Samtidige ube- 
kjendt, og forblev det endnu længe eller rettere er det maaskee endnu. Heller ikke kom 
nye Former til, der kunde gruppere sig med den. 1815 opstillede Rafinesque?”) en Slægts- 
49) A Trecatise on malacology. p. 234 & 355. 
50) Mollusques. 1835—43, p. 400. 
51) Moll. by Adams and Lovell Reeve. 1848. p. 54. 
52) ,Specchio della science o giornale encyclopedico di Sicilia. Palermo. 1814.£ teste ipso Journ. de Phy- 
sique. t. 89, p. 182. (1819.); først her tilsatte han, efterat Cuviers Anat. de Moll. var udkommen, Be- 
mærkningen om Ligheden med Sigaret, Cuv. (cf. Rang.) 
Uden Forandring er Slægten gaaet over i Diet. sc. natur. t. 32 p. 260 (1824. Blainville), i Blain- 
ville man. de malac. p. 467; i Rang abrægé. 1829. (appendix p. 375.) 
