senere bleven paany undersågt og gjenkjendt, om den idvrigt endnu tår siges at være 
kjendt eller mulig at kunne gjenkjendes. G. Cuvier, som netop da begyndte Studiet af 
Molluskerne, fremkom imod Slutningen af det Aarhundrede, hvis Bidrag til de os vedkom— 
mende Formers Naturhistorie, vi have ladet passere forbi os, med en Undersågelse?9) over 
nogle Blåddyr for, som noget for Videnskaben Nyt, gjennem dem at godtgjore hvad vor 
O. Fr. Muller?) allerede langt tidligere tydelig havde erklæret, Unaturligheden af en skarp 
Adskillelse af skalklædte og négne Blåddyr (Testacea og Mollusca, L.). Imellem de her 
af Cuvier beskrevne Dyreformer sees en med indre Skal, som han antog, var fra Senegal, 
var Adansons Sigaret og saaledes H. haliotoidea, L. De Forudsætninger, hvorpaa det 
anlagne Navn (Sigaret.) stoåttede sig, vare grundfalske, fremgaaede — som det synes — 
af forsåmt Sammenligning med Adansons Beskrivelse og Figur; Cuviers egen Beskrivelse 
er dertil saa ufuldstændig og feilagtig, at de nærmeste Decenniers Malacologer i den umulig 
kunde formode den samme Form, hvormed Cuv. senere (1817) gjorde dem bekjendt=). 
Formens nærmere Slægtskab med H. perspicua, L. (,labro nullo”) bemærkede han ikke; 
den nærstaaende Stromske Art synes han dengang ikke at have kjendt%%) eller maaskee da 
ikke erindret. Næsten samtidig opfårtes Dyret som Slægt i den Ste af de Oversigtstabeller, 
der ledsage iste Deel af Legons d”anatomie comparée; den staaer her blandt lutter någne 
eller med en svag Skaludvikling forsynede Mollusker, mellem Testacella og Aplysia. 
Lamarck, indtil da meest bekjendt som Botaniker, havde ved sin Ansættelse som Docent i 
de lavere Dyrs Naturhistorie tillige ombyttet sit botaniske Studium med Zoologien 
og fortrinsviis henvendt sin Opmærksomhed paa Molluskerne, med hvilke han alle- 
rede tidligere, tildeels under Vejledning af vor Landsmand, Conchyliologen Hvass, havde 
30) Bulletin de la soc. philomat. Octbr. 1799. no. 31. p. 32. Observations nouvelles sur quelques 
Mollusques. 
31) Vermium terrestrium et fluviatilium historia. Vol. II. (1774). Praefatio p. VII & VIN. 
Vi see derfor her Limax og Helix forenede i een stor Gruppe, medens Linné holdt dem ud fra hinanden 
i hine 2 store Afdelinger. 
£) Oken, Lehrb. der Zool. I. 1815. p. 299. 
Aplysia. ,,Art? Sigaret, H. haliotoideus: Hieher oder zu folgenden oder zu Krusensterns Phyl- 
lidia.” 
Gray, zoolog. Journ. I. p. 427 mener, at Cuv. i ,,Bull. des sc.” no, 31 virkelig har beskrevet Dyret 
af Lamarcks (Adansons) Sigaretus, og gjår opmærksom paa, at Cuv. senere (Anat. des Moll.) under 
samme Navn har beskrevet, et heel andet Dyr. 
=%) Faa Aar efter (Ann. du Mus. VI. (1805) p. 416) citerer han det samme Bind af Kbhvn. Vidsk, Selsk. 
Skr. i Afhandlingen om Eolidia, Scyllaea og Glaucus. 
