Martini”), som da allerede var i Besiddelse af betydelige conchyliologiske Kundskaber, 
kunde ikke blive staaende ved den systematiske Anordning hos Linné og sondrede saaledes 
allerede 1769 de af Linné under Helix haliotoidea forenede Former som en egen Slægt, 
for hvilken han mindre rigtig optog den Kleinske Benævnelse Catinus (lactis). 
Men uagtet alle hine, Hills og Brownes, Kleins og Martinis forskjellige Forsåg paa 
at hævde disse Dyreformer deres Plads som en særegen Slægt, vedbleve Conchyliologerne 
dog endnu længe efter, deels at beholde dem mellem Aures marinae ganske som i Con- 
chyliologiens tidlige Dage, saaledes i den 3die Favenneske Udgave af Argenvilles Conchy- 
liologi 7), hos Udgiverne af Knorrs Værk "), hos da Costa”); deels at lade dem figurere som 
Helix haliotoidea, saaledes hos den strænge ældre Linnéiske Skoles Bekjendere, hos von 
Born "), hos Schråter") og paa samme Maade naturligviis ogsaa i den XIllde Gmelinske 
Udgave af Syst. nat), fremdeles hos Dilwynn'?), Turton”), Wood”), (Montagu)”) og i flere 
andre mindre betydelige Arbeider%); medens andre Forfattere endnu opfårte dem som 
13) Martini, Verzeichniss einer auserlesenen Sammlung von Naturalien. 1767. 
S. fremdeles Neues system. Conch. Cab. I. (1769) p. 194, og især den tabellariske Oversigt i 
system. Conch. Cab. III. (1777). . 
11) Knorr, Vergnigungen des Auges und des Gemiithes. 1764—72. 
T. IV. t. XVII" f, 5. Bolten angiver denne som = hans Sinum fuscum; den synes fremdeles = A. Veneris 
pallens, Humphreys, og er maaskee = Crypt. Leachii, Ph. 
T. VI. p. 75. weisse Obrlåpplein. t. 39. f. 5. Skal efter Bolten være — hans Sinum haliotideum. 
15) Em. Mendes da Costa, clements of conchology. 1776. p. 146 & p. 187. 8de (ved Trykfeil 10de) Fam. 
PISKES: ; 
16) Ignat. de Born, index rerum naturalium musei Caes. Vindebon. I. Testacea. 1778. p. 393. 
17) Schråter, Einleitung in die Conchylienkenntniss nach Linné. If. 1784. p. 176. Under H. haliotoidea 
opfores endnu alle de ældre Synonymer, som hos Linné, desuden tilféies Knorr og Martini. Tillige 
beskrives som var. en Form fra Tranquebar, hvoraf Exx. havde været ham meddeelte af Spengler. 
SENERE PVS (1790) p 23362: j 
Gmelin optager her I. haliotoidea saaledes som den findes hos Schråter d. e. med hans Tillæg; 
som (var) 2, tilféies den af Chemnitz i Neues syst. Conch. Cab. X (1738) beskrevne H. neritoidea 
(t. 165. f£. 1598— 9); denne hårer aldeles ikke herbid, blev senere Typ for Blv's og Gray's Slægt 
Velutina. Charactererne for Slægten Haliotis staae naturligviis uforandrede, dette afholder imidlertid 
ikke Gm. fra derunder at opfåre flere ikke-perforerede Arter, H. imperforata, perversa , plicata (1. c. 
p. 3690)! 
19) Dillwyn, a descriptive catalogue of recent shells. 1817. IT. p. 972. 
20) Turton, a general system of nature, by Linnaeus. VI. 1804. 
21) Wood, index. pl. 35. f. 187. $ 
2) Montagu, 'Testacea Britanniae, 1803. 
%) 0. Fr. Muller, prodr. zool. Dan. 1776. p. 240. no. 2900. 
Den her af M. optagne H. haliotoidea er Velutina haliotoidea! I Fabricius, Fauna Grånl. p. 390 er denne 
sidste opført som H. haliotoidea, L. Som man af Citatet,,Akoperursak” seer, har M. paa Fabricius Auto- 
ritet optaget denne Identification. Den korte Beskrivelse er Linnés i S. N. XII 
