Deel vare de mere læt sammentrængte og polygone, udad mindre tætstaaende og runde. 
Som hos Marsenia indfattedes den tandbesalte Deel af radula med en indvendig fra udhulet 
Kant, der dog var mere ligelåbende, mindre bred samt mindre mårk og i selve den indre 
Kant, idelmindste ovenfra, viste sig fuldkommen farvelds og gjennemsigtig; ved Tryk deelte 
den sig ikke saa let som hos Marsenia, ikke heller i saa regelmæssige (til hver Tandrække 
svarende) Stykker; mere fortil syntes denne Kant nærmest sammenhængende med og lige- 
som en Fortsættelse af Vingens vre længdestribede Lag. 
Indenfor denne Randliste er Raspepladen efter hele sin Længde besat med Tvær- 
rader af Tænder, kun længst fortil mangle nogle enkelte saadanne; snart saaes Median- 
tanden udfalden (0. grønlandica), snart Lateraltænderne (0. carnea); utydelige Spor af 
Tilhæftningsstederne vise sig paa Raspepladen baade der og andetsteds, hvor Tænderne 
borttages. 
Tandrækkernes Antal var noget mindre hos O. grånlandica end hos O. carnea, 
hvor det belåb sig til c. 72. hvoraf de 27 paa den i Mundcaviteten liggende Deel (hos 
O. gronlandica var Antallet der omtrent det samme (26)). Hver Tandrække sammensættes 
af 7, en uparret Median- og til hver Side 3 til hinanden svarende Lateraltænder. 
Mediantænderne”) ere næsten regelmæssig fiirsidige med svagt udhulede især Side- 
Rande og afrundede Vinkler; de ere i det Hele svagt sammenbåiede efter Breden, saaat den 
ovre Flade er svagt convex fra Side til Side; Forenden er skarpt opad og bagtil ombåiet, den 
ombåiede Deel ender med en convex Rand, som har en ståbe Tak i Midten og til hver 
Side flere (4—5) mindre. Disse Tænder slaae saa tæt sammen, at den ene med sin 
Førende netop dækker Bagranden af den foranliggende. 
Den Tand?), der stéåder op til Mediantanden, har væsentlig samme Grundform, 
men er stårre, sees derhos som Fålge af sin Tilhæftning til Raspepladens noget hævede 
Sidedeel under Mikroscopet i nogen Forkortning, frembyder saaledes optisk mere Masse 
og er da noget mårkere; — den er i det Hele mere sammentrykt end Mediantanden, dens 
ovre Flade viser sig fålgelig mere convex, dens nedre mere concav; dens Basisrand er 
temmelig skraat indad afskaaren; den krogformede Deel er længere, mindre skarpt om- 
slaaet, derhos mere spidst tillåbende og i Randen forsynetØmed en meget stor Median- og 
flere mindre Sidetakker. Med Spidsen af Krogen staaer denne Tand oftest lidt indenfor 
Sideranden af Mellemtanden.  Tanden fortsættes ved sin Grund med en mindre fast, kort, 
farvelås Forlængelse indsænket i Raspepladen.  Bagenden af Tanden samt den ved 
1) De forreste, ufuldstændige Rader iberegnede. 
3), Tab Mir 16 far Tab sl fig 219; 
3) Tab. ll. fig. 16 b, Tab. TIL. fig. 18. … 
