79 
Ryggens Midllinie er tilstede hos alle de 3, denne Familie for Oieblikket sammensættende Slæg- 
ter; Sidelænderne ere saaledes befæstede i hinanden og bevægelige paa eller indskydelige 
i hinanden (naar Tungen bliver kortere og bredere); dette mærkelige anatomiske Forhold 
har, som ogsaa ovenfor antydet, en mere almindelig Udbredning og turde saaledes paa 
ingen Maade særligt udmærke denne Gruppe; i Overbeviisningen herom har jeg ikke villet 
optage det mellem Familiecharactererne, medens jeg dog i denne korte Sciagraphi ikke 
lurde undlade endnu engang nåiere at henlede Opmærksomheden paa samme"). 
Skallen viser indenfor denne Familie betydelige Forskjelligheder, findes skjoldfor- 
mig uden Spor af Spiralsnoning og er da hornaglig, eller er spiralsnoet med faa Vin- 
dinger og er da allid kalkaglig, men meget skjår. Skallen har udimod hver Side et, dog 
oftest ikke meget tydeligt Indtryk af Muskelmasser, af hvilke der altid findes en forreste- 
venstre og bageste-håire. 
Hvilken Plads maa denne Familie nu vel indtage i Systemet, eller hvilke ere idet- 
mindste de Familier, til hvilken den maalte have størst Affinitet? Det er først siden Poli's 
og Cuviers Tider, at Conchyliologerne have indslaaet en mere videnskabelig Vei og fålt Nod 
vendigheden af at opgive Skalforholdene som exclusivl Classificationsmiddel. Den hele ana- 
tomiske Retning, som med Cuvier brod frem i Zoologien, har saaledes ogsaa gjort sig 
gjældende i Malacologiens Bearbeidelse; imidlertid er Antallet af de hidtil anatomisk un- 
dersøgte Mollusker ikke ret stort, og selve de foreliggende Anatomier ofte ikkun skizze- 
rede og lade saaledes meget tilbage at ånske; de Malacologer, som have deeltaget i vi- 
denskabelige Expeditioner, have oftest slet benyttet deres (rigtignok undertiden altfor) rige 
Materiale og i mange Henseender heldige Stilling.  Forfatternes Sammenslilling af Slægts- 
former til stérre Grupper og disses gjensidige Ordning er derfor ofte endnu langt fra at 
bære mere end den blotte subjective Formenings Præg; deraf ogsaa den Varsomhed, hvor- 
med Gray i sit sidste malacologiske Arbeide (1850) har characteriseret Familierne eller 
reltere blot har henstillet de fleste uden Characteristik. 
Forfatterne have i nyere Tid efterhaanden fålt Nodvendigheden af at haandhæve 
disse Former en Plads som en særegen Familie, om hvis Stilling i Systemet de imidlertid 
ikke have været enige. Fleming satte dem som et Appendix efter Strombusidae, Lovén i 
Nærheden af Velutiniderne%), Gray har i de senere Aar derimod bestandig villet vindi- 
cere dem en Plads efter Cypraeaderne. 
1) Antallet af Tænderne, som kunne optælles paa Tungemembranen efter hele dennes Længde, er ikke 
ret stort; hos de undersågte Arter af Slægten Marsenia varierede det fra c. 150 (M. neritoidea) til c. 
200 (M. latens), hos Onchidiopsis belåb det sig til c. 500, hos Marsenina til omtrent 370. 
2) Efter Velutina, men i en stårre Række med Janthina, Scalaria, Natica vil Clark ogsaa have dem stil- 
lede (Ann. mgz. N. H. 2 S, VI (1850) p. 451. ,,on the Conovulidae, Tornatellidae, Pyramidellidae”). 
