83 
at.den dækker hele Skallens peripheriske Omkreds og synes at kunne dække ogsaa en Dcel af 
sammes Rygside; en endnu videre skridende Udvikling af denne Bræmme vil fremkalde en Luk- 
ning over Skallen, som saaledes bliver indvendig; delte er Forholdet hos Marsenia og Onchi- 
diopsis, et Forhold, som altsaa skyldes en Udvikling af Kappen og ikke af lobus operculiger. 
Efter de hidtil foreliggende Data sikkrere al bestemme denne Dyregruppes nuvæ- 
rende geographiske Udbredning, er neppe muligt. De egentlige Marsenier (Subgenus) synes 
meest at tilhåre de koldere og tempereerte Have. Det med Hensyn til sin Molluskefauna 
nu ganske godt undersågte Middelhav frembyder en forholdsviis betvdelig Mængde Arter 
(maaskee 9), hvad dog rimeligviis kun vil findes begrundet i de paa selve Stedet anstil- 
lede Undersøgelser, hvor saaledes disse Dyrs store Formforanderlighed (ved Spiritus) og 
Fragilitet i Skallen have lagt samme færre Hindringer i Veien. Fra Ishavet og den nord- 
lige Deel af Atlanterhavet ere adskillige Former (idetmindste 5) bekjendte, og i den tro- 
picale Deel af Atlanterhavet ved de vestindiske Øer synes en Art ogsaa at forekomme. 
Fra den nordlige Deel af det stille Hav er ingen Art bekjendt (Middendorff omtaler ingen 
herhid hårende Form), men i seneste Tid synes en saadan at være funden i den sydlige 
Deel, ved Ny-Zeeland". — Chelyonotusgruppen synes hidtil kun bekjendt fra Havet om 
Isle de France. 
Med Hensyn til de locale Forhold, under hvilke disse Dyr leve, da er vor Kund- 
skab i denne Retning ikke stor; af egen Erfaring veed jeg Intet herom; under de Under- 
sogelser, jeg med Skrabe har anstillet i Sundet, den sydlige Deel af Kattegat og ved den 
nordjydske Kyst, har jeg ikke mådt nogen af de ved vore Kyster forekommende Arter 
(hidtil maaskee 2). De synes i det Hele at elske dybt Vand og Klippegrund (saaledes efter 
Angivelser af Mtg, Flem, Rang), kun Chelyonoterne at foretrække Sandbund. — De synes i 
det Hele temmelig apathiske, lysskye og ere sikkerligt kjådædende. 
Om denne lille Gruppes Forhold i foregaaende Jordperioder vides kun saare Lidet; 
Skallernes store Fragilitet tår vel for en ikke ringe Deel antages at være Skyld heri. 
Philippi angiver sin Coriocella perspicua som ogsaa funden i Basalttuff ved Militelli og i 
Kalksteen ved Palermo; Wood M. producta som ogsaa tilhårende Cragformationen og har 
fra samme endnu en anden Art, M. depressa; subfossil har Dr. Beck seet M. latens fra 
Blaaleeret af de hævede Havstokke ved Bergen. Hertil turde vel indskrænke sig hvad der 
for Oieblikket om Slægtens geologiske Forhold er bekjendt”). — Den af Fischer (advers. 
1) Hverken Krauss (die sudafric. Moll. 1848), Webb & Berthelot (hist. nat. des iles Canaries), d'Orbigny 
(voy. dans PAmér. mérid.), eller Adams ,contributions” af nye (især Jamaica) Conchylier — nævner 
nogen Art af denne Gruppe. 
%) Den i Journ. of the acad. of nat. sc. of Philad, I. pt. 2. 1848 omtalte og afbildede (pl. XI. f. 9.) Sig. 
missipiensis, Conrad fra Eocenformationen ved Vicksbury (Missisippi) er vel en Stomatia (Hill.). 
ls 
