96 
gende Spir —, Ilvælvethed (og ganske eiendommelige Sculptur) synes at berettige Opstii- 
lingen af samme som en ny Art. 
11. MM. neritoidea (&Ch.), Bgh. T. V. f. 9, 9-. 
= Helix neritoidea, d”Ch. Mem. III. (1828.) p. 215 & 226. (excl. syn.) t. 47. 
FESE MOSE TSA ERROR) 
»Testa subauriformi, albescente, solida, fibrosa, epidermide obtecta; apertura ovali; spira 
compacta, subprominula; umbilico scmitecto.” 
ØCh. p. 226. 
»Conchiglie solida, bianca, intermedia fra VElice, la Nerita e PAliotide, allungata, bianca 
con Vapertura ovale; la spira a 2 girate, quasi fibrosa a traverso, ricoperta da 
sotlile pellicola od epidermide, la esterna gialliccia, e la interna perlacea.” 
d:Ch: p.. 215: 
Af alle de d'Chiajeske Arter er denne vel den meecst tvivlsomme, hvis berettigede 
Henfårelse endogsaa til denne Slægt muligt kunde drages i Tvivl; men en Stomatia (Cryp- 
tostoma) er den i alie Tilfælde ikke (s. ovf, IN. Afsnit; d'Ch. siger udtrykkeligt ,il pallio 
nasconde nel suo interno la conchiglia, che all esterno ne trasparisce.” Hvad det er for 
en ylungo ed acuminato cirro”, som omtales ragende frem fortil, er af Texten ikke klart og 
bliver ved Figuren ikke stort tydeligere; for Penis skulde man ogsaa efter dens Plads 
ikke vel kunne antage den; dog kan d&Ch. jo ligesaa godt have mistydet Penis som Mon- 
lagu ved »,Bulla haliotoidea (cf. Test. Britann.). Da denne Dyreform — netop samme gaa- 
defulde Appendix fraregnet — imidlertid har alle denne Slægts (ydre) Characterer, har 
jeg ikke taget i Betænkning at opføre den her. 
Dyret er af blegguul Farve, den Skallen indesluttende Dcel af Kappen blaaplettet, 
med uregelmæssige næsten confluerende Pletter: Skallen synes at springe meget stærkt 
frem mod Overfladen; Fodens forreste Deel er temmelig afsnåret (og ligesom udtrukket i 
et Par Orer); Foden derhos meget langstrakt og skarpt tilspidset. 
Til denne Art, som af d'Ch. er analomisk undersøgt, har jeg troet at kunne hen- 
fore et af de ved mig anatomerede Exemplarer; dettes ydre Formforhold stemte meget 
med de andre Arter, dog var Foden noget mere tilspidset (i Overeensstemmelse med den 
af &Ch. givne Figur); Conchylien lignede mere den af denne end af nogen af de andre 
Middelhavsarter; muligviis vilde Sammenstillingen af denne med den d'Chiajeske dog kunne 
vise sig uriglig; her fålger derfor en udfårligere Beskrivelse af den undersågte Skal: 
Testa oblique semiovata, supra turgide convexa, infra excavala; tenera, levis, sub perio- 
straco tenerrimo nitida, margaritaceo- submicans (in specimine sp. vini asservalo 
locis denudatis fere opaca), subdiaphana, pure alba, plagis incrementi obsolelius 
subplicata; anfractibus 2! vel paullo ultra. 
