14 
hos Miller og Troschel angivne Størrelse af 6”; endelig har Prof. 
C. Boeck samlet den ved Beian ved Udløbet af Trondhjemsfjor- 
den, ligeledes i Exemplarer af sædvanlig Størrelse. Den er syd- 
lig udbredt til Bohuslån, hvor den dog, efter Diben og Koren, 
er sjeldnere, og rundt om de brittiske Øer. 
12. Ophiopholis aculeata (Asterias) 0. F. Mull. 
Zool. dan. 3 Fasc. pag. 29 Tab. 99. 
QOphiolepis scolopendrica, Syst. der Asterid. pag. 96. 
Ophiopholis aculeata Liitken 1. c. pag. 60 Tab. 2 fig. 15, 16. 
En ved alle vore Kyster meget almindelig, men især i det 
arctiske Havbælte, ved Nordland og Finmarken, i ganske over- 
ordentlig Mængde forekommende Form. Den findes fra Lavvands- 
mærket af indtil 50 F. D., men især i Laminariabæltet paa stenig 
Grund 1 allehaande Hulinger, mellem Stene, Laminariarødder, i 
tomme Skjæl og Conchylier & c. Den er sydlig udbredt til Øre- 
sund og de brittiske Øer, og nordlig til Færøerne, Island, Spits- 
bergen, Grønland og Nordamericas Østkyst (fra de3 sidste Kyster 
besidder jeg Exemplarer). Den maa saaledes betragtes som en 
arctisk Art. + 
13. Ophiopeltis securigera Dib. & Kor. 
Øfversigt af Skandin. Echinod. pag. 2386 Tab. 6 fig. 8—6.. 
Denne Ophiurides eneste hidtil bekjendte Findested er Hyi- 
dingsø ved Stavanger, hvor den forekommer paa 20—30 F. D. 
Skjælbund; jeg har imidlertid fundet den ved Manger (3 Mile 
nordenfor Bergen) og Slaatholmen i Lofoten, (689 20' N. B.) paa 
50—-60 F. D., Skjælsand, paa begge Steder yderst sjeldent. 
Til den af Diben og Koren givne Beskrivelse skal jeg her 
vedføie følgende Bemærkninger: 
Skiven er noget femkantet, idet dens Rand er svagt indhulet 
mellem hvert Par Arme; den er beklædt med en nøgen Hud, 
men ved Indtørring komme dog overmaade tynde taglagte mikro- 
pkopigke Skjæl tilsyne. Radialskjoldene ere linieformige, paral- 
