34 
(Interambulacralpladerne). Disse, som indtage det temmelig store 
trekantede Rum mellem hvert Par Bugfurer og de ventrale Rand- 
plader, ere rundagtige eller paatværs aflange, og danne paa hver 
Side 3 regelmæssige, med Bugfurerne -parallele og altsaa skraat 
imod Randen løbende Rader, af hvilke dog den længste eller 
Bugfuren nærmeste ikke naaer til den halve Længde af Armene; 
udenfor disse Rader eller midt pa» Feltet og nærmest ved Randen 
findes endnu 2—3 mindre Plader i Fremvæxt. Paa Ventralfeltet 
findes som sædvanligt ingen Tentakelporer. Adambulacralpladerne 
ere besatte hver med en Hob af 10—14 (l. c. angivés kun 7—9) 
eylindrisk-coniske Pigge (saakaldte Furepapiller), af. hvilke de 
yderste kun ere lidet større end Piggene paa Ventralpladerne, 
men indadtil efterhaanden tiltage i Størrelse, saa at de 3 inderste, 
hvilke vende indad mod Bugfuren og, idet de møde de modstaa- 
ende fra den anden Side af denne, ofte næsten skjule den, ere 
4—5 Gange længere end Ventralpladernes Pigge. 
Sluttelig tilføies en forbedret Diagnose af denne arctiske, hid- 
til ikke udenfor Finmarken og Lofoten iagttagne Art: 
Åstropecten arcticus. 
Sinubus inter brachia rotundatis; radio disei ad eundem bra- 
chiorum (in sesqvipollicari) ut 1: 25—23; seutis marginalibus 
utrinqgve 24, scuto terminali impari hippocrepiformi excepto, om- 
nibus tuberculis conicis brevissimis undiqve tectis; superioribus 
(in medio brachio) spatio paxillifero sexies ad octies angustioribus, 
inferioribus latitudinem superiorum ter ad qvater superantibus; 
seutis adambulacralibus spinis eylindrico-conicis 10—14 obsitis, 
qvarum exteriores tuberculis seu spinis brevibus scutorum ven- 
tralium parum majores, interiores vero sensim longiores et tres 
intimæ seu sulco ambulacrali vicinæ illis in seutis ventralibus 
qvater vel qvinqvies longiores sunt. Color pallide miniatus vel 
Qaurantiacus. 
31. Brisinga endecacnemos Asbjørnsen. 
Fauna litt. Norv. 3 Hæfte pag. 95 Tab. 9 fig. 1—15. 
Sars, Bemærkninger over Brisinga epdecacnemos, Forhandl. 
