48 
vanlig dobbelt saa store som de største af de øvrige Rygplader, 
og glatte, med Undtagelse af en enkelt Rad af Smaakorn rundtom 
deres Rand; hvorimod de øvrige Rygplader ere hexagonale og 
overalt granulerede. — Under Dyrets videre Væxt fremkomme. 
paa hine 5 Plader, af hvilke den ene synes at gaae op i Madre- 
porpladen, som bemærkes at voxe frem i dens ydre Rand, efter- 
haanden alt flere og flere Smaakorn, indtil de ganske bedække 
Pladerne, hvilke nu ogsaa blive sexkantede ligesom de øvrige, 
der imidlertid have voxet saa meget, at de større af dem (hos 
Exemplarer af omtrent 40"" Tværmaal) have naaet én lige Stør- 
relse med hine. 
37. Pteraster militaris (Asterias) 0. F. Mill. 
(Tab. 3 fig. 8, 9, Tab. 4—6). 
Zool. dan. 4 Fasc. Tab. 1831. 
Syst. d. Asterid. pag. 128 Tab. 6 fig. 1. 
Diben & Koren, Skand. Echin. pag 246 Tab. TV fig. 11—183. 
Litken, Grønl. Echin. pag. 48. 
Slægten Pteraster udmærker sig fra alle andre Søstjerner 
ved dens dobbelte Huddække, finneagtige Randbræmme og talrige 
Tværfinner paa Siderne af Bugfurerne. Dens eneste hidtil be- 
kjendte nordiske Art er P. uilitaris. (Gray har nylig beskrevet 
en anden Art, P. capensis, fra det gode Haabs Forbjerg). 
Af denne sjeldne og mærkværdige, hidtil kun ufuldstændigt 
undersøgte Søstjerne, besidder jeg 8 Expl. fra Manger ved Ber- 
gen, af hvilke det største har et Tværmaal af 2", de øvrige min- 
dre; alle ere tagne med Bundskraben paa 40—60 F. D. Deres 
Farve er temmelig variabel: paa Rygsiden sneehvid, guulhvid 
eller bleg kjødrød, med en blodrød rund Qcularplet paa Årmenes 
Spids, og Bugsiden af Dyret altid hvid. De ere alle mere lang- 
armede end den følgende, af mig med Navnet P. pulvillus beteg- 
nede nye Art. 
Ganske den samme Form har jeg ogsaa fundet ved Finmar- 
kens Kyst paa 20--100 F. D. i 6 Expl., nemlig 4 ved Tromsø, af 
hvilke et firearmet, 1 Expl. i Komagfjord og 1 Expl. ved Vadsø. 
