68 
op til den ydre Ryghud. Hudskeden, som omgiver Paxillens Stilk, 
forlænger sig ogsaa opad paa Naalene (Fig. 2—5,a), idet den 
deler sig straaleformig (Fig. 238, bb) og omhyller ligesom med 
en særskilt Skede hver enkelt af Naalene eller, som det synes, 
oftest flere af dem sammen; disse Straaler, af hvilke jeg talte 
5—9 for hver Paxil efter dens forskjellige Størrelse, forbinde sig 
med Enderne af de tilsvarende fra Nabopaxillerne rundtom og 
danne derved et sammenhængende, meget stærkt, næsten senet, 
smaatmasket Næt (Fig. 1, aa, Fig. 25, dd., Fig. 26—27), som 
er inderlig forvoxet med Indsiden af den ydre Ryghud, hvilken 
derved faaer en ganske betydelig Styrke fremfor samme hos P. 
militaris 2. 
Paxillerne ere iøvrigt størst paa Midten af Ryggen (Fig. 85) 
og blive, ligesom Kalkskelettets Masker, efterhaanden mindre 
imod Randen og Armenes Spids.. De 5 perianale eller Gatboret 
kredsformig omgivende Paxiller (Fig. 35, bb) ere tykkere end 
de næst udenfor staaende, og af de talrige (henved 15) Naale, 
som krone deres Top, ere de 8, som vende indad mod Gatboret 
og tjene til at understøtte Randen af den tutformige Aabning i den 
ydre Ryghud, meget større og tykkere (mere end dobbelt tyk- 
kere) end de øvrige, hvilke ikke ere større end hos alle de øv- 
rige Paxiller. Hvad Naalene overhovedet angaaer, da staae de, 
som allerede bemærket, i en Krands, som almindelig dannes af 
7—12 Naale, rundtom Randen af Stilkens afkuttede Top; men 
ofte staae ogsaa flere mellem og indenfor hiin Krands og sæd- 
vanlig een enkelt i Centrum af Toppen (Eig. 28-32). 
Pigge og Pedicellarier, idet Paxillens Corpus eller Stilk tydelig svarer til Pe- 
dicellariens Kalkstilk og de bevægelige Naale paa dens Top til Pedicellariens 
Grene eller Tænger. 
! Hos de smaa Mangerske Exemplarer er den ydre Ryghud ganske gjennemsig- 
(Tab. 6, fig. 16, Tab. 7, fig. 1, 2), saa at det Næt, som deri dannes (Tab. 7 
fig. 2, dd) ved de sammenstødende Grene af Paxilleskederne, skinner igjennem 
langt. tydeligere end hos de finmarkske, og falder stærkt i Øinene ved dets 
hvide Farve, som frembringes af de fine parallele Traade (Fig. 3), hvoraf det 
bestaaer. De Masker det danner, ere snart rudeformige, snart polygonale (5— 
6—7kantede). 
