80 
frem udenfor den bedækkende Hud. Den inderste af de 2 nær- 
mest ved Munden staaende af disse Pigge danner med den til- 
svarende fra den nærmeste Bugfure ethvert af de 5 Mundhjør- 
ner. Der findes ingen Pig i Bugfurerne tæt ved Sugefodvenn 
saaledes som hos Slægten Echinaster. 
Den meærkeligste Eiendommeligbed ved nærværende Spåkjomnå 
er imidlertid Tilstedeværelsen af talrige og i Forhold til Dyrets 
Dimensioner overordentlig store Pedicellarier. Disse besynderlige 
Organer (Fig. 10, 12, 14, ec, Fig. 11 dd, Fig. 15—17) sidde fast 
til den nøgne Hud, som beklæder Maskerne af Kalknættet over- 
alt paa Rygsiden af Skiven og Armene, enkeltviis (ikke i Hobe, 
heller ikke omgivende Piggene krandsformig som hos Slægten 
Asteracanthion), 3—6 i hver Maske (Fig. 14, cc). Paa Skiven 
ere de mindre talrige end paa Armene; i «eller ved Randen af 
Bugfurerne mangle de. Paa Armenes Sider og nedad imod Bug- 
furerne ere de størst (Fig. 10—12), næsten saa lange som Pig- 
gene (nøiagtigere 1—2"" lange) og noget bredere end disse (mm), 
paa Ryggen af Armene og Skiven noget mindre indtil kun halvt 
saa store. De henhøre til den Form, som Miller og Troschel 
(System der Asteriden pag. 10) benævne Pedicellariæ forcipatæ, 
hvilke ere forsynede med to kalkagtige, udvendig af en gjennem- 
sigtig blød Hud (Fig. 15, 17, ff) omhyllede Arme af Skikkelse 
som Tænger (ibid. b—0), der kunne aabne og lukke sig, I sam- 
menklappet Tilstand have disse Pedicellarier en noget fra de to 
Sider sammentrykt oval Form, som oventil eller i den frie Ende 
(ibid. bb) er smalere, paa Midten (ibid., dd) noget indkneben, 
og bredere nedentil (ibid., cc), hvor de ved en langt smalere 
eylindrisk, blød og muskuløs Stilk (ibid., a) omtrent af Tænger- 
nes halve Længde ere fastvoxne til Dyrets Hud, saaledes at de 
paa denne Stilk kunne bevæges i alle Retninger. Begge Tænger 
ere langstrakte, tykke, lidt: bueformig krummede indad imod 
hinanden, stærkt convexe paa den udvendige og noget concave 
paa den indadvendte Flade.: De krydse hinanden med deres ne- 
dre, paa Enden tilrundede Halvdeel, som ligger indsænket 1 Pe- 
dicellariens bløde Corpus; deres øvre frie Halvdeel, hvis. ydre 
