87 
45. Asteracanthion rubens (Asterias) Linn. 
Asterias violacea O. F. Miller, Zool. dan. 2 Fasc. pag. 7 
Tab. 46. : 
Uraster violaceus Forbes, Hist. of Brit. Starf. pag. 91 fig. 
—  rubens, ibid. pag. 83 fig. 
Asteracanthion violaceus M. T., Syst. d. Asterid. pag. 16. 
— rubens, ibid. pag. 17. 
Litken, Danmarks Pighude pag. 98. 
Yderst almindelig ved hele vor Kyst paa 0—3830 F. D. A1- 
lerede Forbes har opført og Litken nylig forsøgt nøiere at ad- 
skille ? Former af denne Søstjerne som særegne Arter: Å. ru- 
bens M. T. og Å. violaceus M. T. De synes dog ikke at diffe- 
rere specifisk: Farven er meget variabel, ligesaa Piggenes An- 
tal, og selv i Henseende til Pedicellariernes Mængde og mere 
eller mindre hobevise Stilling omkring Piggene, hvori Litken sø- 
ger den vigtigste Forskjel, findes fuldstændige QOvergange mellem 
begge Former, saa at en skarp Adskillelse ikke er muelig. Begge 
forekomme ved vor Syd- og Vestkyst; ved Lofoten og Finmar- 
ken har jeg alene fundet den med pen tæt Kreds af Pedicellarier 
om Piggenes Grund* forsynede Form, Å. violaceus Mill. et Trosch. 
(Uraster rubens Forbes), som her opnaaer en betydeligere Stør- 
relse end sydligere, nemlig indtil 15” Tværmaal (de største af 
Litken undersøgte Exemplarer fra Færøerne og Island vare 9" 
store). 
Arten er sydlig udbredt til Kattegattet, Østersøen, Tydsklands 
Nordkyst (hvorfra jeg har Exemplarer) og de brittiske Øer indtil 
Canalen, og nordlig til Færøerne, Island og Nordamericas Øst- 
kyst (Varieteten A. violaceus M. T. fra Newfoundland ved Stu- 
witz, og fra Massachusetts Exemplarer af 8—13" Størrelse, mig 
meddeelte af Stimpson), men savnes ved Grønland. Den maa 
derfor udentvivl betragtes som arctisk. 
46. Asteracanthion glacialis (Asterias) Linn. 
Asterias glacialis 0. F. Miller, Zool. dan. 2 Fasc. pag. 1 Tab. 41. 
Syst. d. Asterid. pag. 14. 
