108 
Kalkskjæl (1. c. Tab. 4 fig. 1) ere meget mindre end deres Mel- 
lemrum (hvorimod de hos vort Dyr ere ligesaa store og oftest 
større end Mellemrummene), samt derved, at den enkelte Pig er 
fæstet til Enden af Skjællene (hos vort Dyr staaer den ikke paa 
selve Randen, men kun nær ved den) ved 4 Rødder, hvortil In- 
tet bemærkedes hos vort Dyr. Forresten har Barrett hos sit Dyr 
bemærket Sugefødderne i de tre ventrale Ambulacrer, men over- 
seet dem i de % dorsale, ligesom han Intet har iagttaget om Ten- 
taklernes Form og Antal eller af den indre Bygning. I alle Fald 
er Barretts Eupyrgus hispidus en Art af min Slægt Echinocueu- 
mis og ingenlunde nogen Eupyrgus. 
Sluttelig tilføies nogle Bemærkninger over de i Beskrivelsen 
af Echinocucumis typica paapegede Spor til bilateral Symmetrie: 
»»Medens alle Echinodermlarver, siger J. Möller (Bau der 
Echinodermen pag. 4), ere bilateral-symmetriske, ere derimod de 
udviklede Echinodermer radialt anlagte, dog saaledes, at de til- 
lige bære mere eller mindre Spor 'af bilateral Symmetrie. Denne 
viser sig fornemmelig hos de paa en Bugskive krybende Holothu- 
rider (Psolus) og de irregulære Echinider (Spatangus). Bugski- 
ven omfatter snart en lige stor Deel af alle Radier eller Ambu- 
lacrer, saa at den i Radiernes Centrum beliggende Mund indta- 
ger Midten af Bugskiven (hos de regulære Echinider, Asteriderne 
og Ophiuriderne), eller Munden befinder sig paa Enden og Bug- 
skiven tilhører ikke alle Radier, men af de 5 Radier ere kun 3 
udviklede til Bugskive (hos de med Bugskive forsynede Holo- 
thurier).* 
Dette sidste er Tilfældet hos Slægten Psolus, hvor de 2 dor- 
sale Radier eller Ambulacrer endogsaa sporløst forsvinde, medens | I 
de 8 ventrale ere indskrænkede til Bugskiven, som kun wudgjør 
en Deel af Dyrets hele Længde (ja den midterste af disse Radier 
er oftest kun lidet eller, hos Psolus svamatus, slet ikke udviklet). 
Her viser det sig, hvad J. Miller ogsaa har søgt at faststille, 
at Ambulacrerne hos de femstraalede Echinodermer kunne brin- 
