30 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I906. 



gen uraktlåtits, att för stark dosis grönt blifvit använd, eller 

 möjligen att träden sprutats för länge, vid olämplig tid pä 

 dagen etc. 



I sammanhang med ofvan anförda vill jag nämna, att här 

 af två små, nära hvarandra växande ribstonträd, blott det ena 

 besprutades i år och detta två gånger. Jag ville iakttaga 

 giftets verkan på dessa träd, emedan man påstår att sådana 

 äro bland de mest ömtåliga. Men hvad blef resultatet? Jo, 

 att på det besprutade trädet de få äpplen, som funnos, växte 

 normalt, men liksom alla andra blefvo maskätna, och att pä 

 det obesprutade erhöllos blott några små och förkrympta knölar 

 i stället för äpplen. 



Trädgårdsmästaren J. M. Westberg, Mariedam, omnäm- 

 ner i bref, att efter andra besprutningen, sedan blombladen 

 affallit, en stor del af bladen blifvit alldeles uppbrända, men 

 ändock syntes masken ej vilja dö eller taga någon skada alls. 



Se vidare a en föregående sida rörande förhållandet i 

 Hököpingetrakten. Här hade dock enligt intyg det gröna 

 köpts i Göteborg å vanliga stället, hvarför intet tvifvel finnes 

 rörande varans äkthet, såvida ej något misstag kunnat in- 

 träffa vid expedieringen. Man skulle ju kunna tänka sig, 

 att under den torra väderleken giftet kom att sitta kvar efter 

 första besprutningen, och att det blef för mycket däraf genom 

 den andra. Detta synes likväl mindre troligt, ty förhållandet 

 borde blifvit enahanda äfven pä andra ställen, där de två 

 vanliga besprutningarna ägde rum under samma väderleks- 

 förhållanden. 



Att det kejsargröna någon gång synes skada späda blad 

 och knoppar kan bero därpå, att det innehåller för många 

 procent i vatten löslig arsenik, hvarför man söker binda denna 

 genom tillförande af pulveriserad kalk i vätskan. Den olösliga 

 arseniken tränger ej in i växtens safter, utan stannar utanpå 

 ytan och skadar dä ej. Detta har man lange vetat och fin- 

 ner en ytterligare bekräftelse därpå i t. ex. Bulletin n:o 84 

 frän försöksstationen vid universitetet i Minnesota år 1903. 

 Det mesta gröna (Paris green), som i denna stat användes 

 till besprutning, tillverkas i staten Newyork. Allt detta är 

 dock ej ren vara, utan delvis förorenadt med andra ämnen. 

 Det skall visserligen enligt lag innehålla minst 50 procent 

 arsenik, men lagen bestämde att börja med ej halten af lös- 



