lampa: berättelse till landtbruksstvrelsen 1905. 37 



5) Lärkträd, angripet af Chenues strobilobins Kalt. 



6) Al, angripen af Psylla alni L. 



Tre dagar efter besprutningen undersöktes verkningarna. 

 Härvid framgick, att 1) Psylla-\2iXVQXx\z. pä hagtornsbusken 

 voro delvis dödade, detsamma var förhållandet med blad- 

 lössen på Veronica; 2) voro bladlössen på häggen alla döda; 

 3) befanns det, att såväl Cliernies strobilobins Kalt. som 

 Psylla alni L. och Aphis sajnbuci L. alla — så vidt man 

 kunde se — voro vid lif. 



Försök II. Samma kvantitet kvassialösnin^, 2^ liter 

 vatten. Ingen såplösning. Besprutning: 



i) Al, med Psylla alni L. (Besprutningen gjordes här 

 synnerligen omsorgsfullt, så att bladlopporna öfversköljdes 

 med en riklig vätskemängd.) 



2) Hägg med Aphis padi L. (Besprutning på vanl. sätt.) 



3) Gurkor med Aphis sytnphyti ScHR..? (Alla blad vän- 

 des och besprutades omsorgsfullt.) 



Resultatet var den ^Vb i samtliga fall fullt tillfredsstäl- 

 lande. 



Försök III. 100 gr. kvassialösning, loo gr. såplösning 

 samt 10 liter vatten. Besprutning: 

 i) Al med Psylla alni L. 



2) Tall med Lachmis pineti Kocii. 



3) Hägg med Aphis padi L. 



4) Gurkor med Aphis sympJiyti ScHR. ? (Besprutning 

 som vid försök II.) 



Resultatet var fullt tillfredsställande utom beträffande 

 Psylla alni L., h vilka alla blefvo vid lif. 



Orsakerna till Psylla alni' s motståndsförmåga bero an- 

 tagligen på den starka vax-(ull-)afsöndringen hos denna in- 

 sekt. För att besprutningsvätskan skall kunna träffa och ver- 

 ka på den lilla insektens kropp, måste nämligen först den 

 rikliga ullen afspolas, och detta är ej möjligt, om man ej 

 riktar en tämligen kraftig vätskesträle direkt på djuren som 

 i försök II. Detta arbete blir emellertid synnerligen besvär- 

 ligt och tidsödande. Att Aphis sambuci L. och den Aphis- 

 art, som lefde på Veronica pinnata, ej rönte inverkan af be- 

 sprutningsvätskan, skulle möjligen kunna förklaras däraf, att 



