s ENTOMOl.DGISK 'I'lnSKkUT igo6. 



ningsmedel, som äro tänkbara och möjligen skulle kunna 

 ifrågakomma. Några egentliga och direkta försök med sådana 

 hafva nog ännu ej förekommit, emedan man hittills saknat 

 tillräcklig kännedom om skadedjurets lefnadsförhällanden och 

 fullkomlig visshet om dess periodiska uppträdande i äpplen. 

 Den sist nämnda frågan synes numera afgjord, sedan tre härj- 

 ningar efter hxarandra inträffat, då rönnbären saknats. Tiden 

 torde därför nu vara inne, att genom försök ä skilda om- 

 råden om möjligt söka utfinna något verksamt medel. För 

 att i någon mån underlätta detta, må här anföras dem, man 

 hittills föreslagit, samt andra, som skulle kunna förordas, 

 nämligen : 



Den skadade fruktens afplockning och använd- 

 ning innan däri befintliga larver hunnit ut kryp a. 

 Tiden härför skulle, enligt förlidet års erfarenhet, vara de 

 första dagarna af augusti. Äpplena äro likväl då knappast 

 användbara i hushållet, men torde ej sedermera blifva dug- 

 liga till afsalu, ifall de finge sitta kvar på träden. 



Trädstammarnas omlindande med ringar af lar\- 

 lim, bomull, träull, blånor eller dylikt, som hindra larvernas 

 upp- eller nedkrypande samt tvinga dem att stanna på deras 

 väg i limmet eller att spinna in sig för vinterkvarter i ullen. 

 I början af augusti borde då äfven detta arbete utföras, in- 

 nan lar\'erna lämna frukten. Det synes dock, som om lar- 

 verna skulle föredraga att medelst en silkcstråd praktisera 

 sio- direkt från trädkronorna till marken. 



Jordens omgräfning under träden sent på hösten 

 eller tidigt om våren för att därigenom döda pupporna. 

 Verkningarna häraf måste dock anses som osäkra, så länge 

 man ej funnit, hvar pupporna öfvervintra. Att detta ej sker 

 i själfva jorden, blir högst sannolikt efter gjorda iakttagelser 

 i burar. 



Att uti träden upphänga glasflaskor med vid 

 öppning och försedda med ett innehåll af någon söt vätska 

 kort efter blomningen, föreslås af en amerikan. Jag hyser 

 dock föga förho]:)pning om god verkan häraf, då smafjärilar 

 i allmänhet ej s\-nas så begifna på sötsaker, som t. ex. en 

 stor del nattfjärilar m. fl. insekter. Att försöka skadar ju icke. 



Ofvan anförda medel kunna nog låta bra i teorien och 

 borde vara till n\lta mot en del andra skadein.sekter, som 



